ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1559/21 Справа № 208/2184/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 квітня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 квітня 2021 року засуджену ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування покарання.
Обгрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 за період відбування покарання до праці ставиться відповідально, в роботі проявляє старанність та ініціативу, з наданим об`ємом роботи справляється своєчасно і якісно, вимог режиму відбування покарання не порушує, свідомо ставиться до режимних вимог, провину у скоєному злочині визнає, розкаюється, сплачує аліменти на доньку 2014 р.н., стосовно якої не позбавлена батьківських прав, що в сукупності свідчить про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженої від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у застосуванні щодо засудженої вимог ст. 81 КК України.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що засуджена має лише 2 заохочення, які отримані нею наприкінці строку відбування покарання. Вказує, що засуджена у судовому засіданні не виказувала щирого каяття у вчиненому злочині. Вважає, що в матеріалах провадження відсутні докази, що свідчать про сумлінну поведінку засудженої та позитивні зрушення у її свідомості, активну участь у житті відділення та установи.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Засуджена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Із матеріалів провадження слідує, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання державної установи Кам`янська виправна колонія (№34) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 , дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджена довела своє виправлення, а тому може бути звільнена умовно-достроково.
При цьому апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність слідує, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як слідує із роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 засуджена вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницького області від 14 червня 2017 року за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього майна, що перебуває у її власності, крім житла.
Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03 серпня 2017 року по 28 вересня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування засудженою покарання 03 серпня 2017 року.
Кінець строку відбування засудженою покарання 07 червня 2022 року.
Як встановив суд першої інстанції засуджена з 03 серпня 2017 року утримувалась в державній установі Київській слідчий ізолятор та під час перебування в установі характеризувалась посередньо, заохочень не мала, мала одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку.
З 26 січня 2018 року відбувала покарання у державній установі Уманська виправна колонія (№129) та під час відбування покарання вимог режимі відбування покарання не порушувала.
З 25 травня 2018 року утримувалась в державній установі Київській слідчий ізолятор та під час утримання в установі характеризувалась посередньо, заохочень та стягнень не мала.
З 25 вересня 2018 року відбувала покарання у державній установі Уманська виправна колонія (№129) та під час відбування покарання вимог режиму відбування покарання не порушувала, заохочень та стягнень не мала.
З 24 жовтня 2018 року утримувалась в державній установі Хмельницький слідчий ізолятор, заохочень та стягнень не мала.
З 26 квітня 2019 року відбувала покарання у державній установі Уманська виправна колонія (№129) та під час відбування покарання вимог режиму відбування покарання не порушувала, заохочень та стягнень не мала.
З 03 липня 2019 року утримувалась в державній установі Дніпровська установа виконання покарань (№4), характеризувалась негативно, із засудженою було проведено профілактичну бесіду з приводу зберігання заборонених предметів, а саме мобільного телефону.
З 05 липня 2019 року відбуває покарання в державній установі Кам`янська виправна колонія (№34) та за час відбування покарання характеризується позитивно, має 2 заохочення, по прибуттю до установи працевлаштована контролером матеріалів, виробів та лекал І тарифного розряду, ким і працює до тепер, вимог режиму відбування покарання та правила внутрішнього розпорядку дотримується свідомо, хоча раніше один раз притягувалась до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене у встановленому законом порядку, на добровільних засадах виконує обов`язки старшої днювальної відділення СПС №1 та до покладених на неї обов`язків ставиться відповідально та старанно, проявляє соціально корисну ініціативу у житті відділення та установи шляхом участі в раді колективу засуджених відділення, є Головою Ради, підтримує з рідними соціально-корисні зв`язки шляхом телефонних розмов та отримує від них посилки, залучена до участі у програмах виховного впливу, провину у скоєному злочині визнає, засуджує себе за минулий спосіб життя до засудження, висловлює правильні наміри на майбутнє після звільнення, питання побутового влаштування вирішено позитивно.
Крім того, судом першої інстанції враховано, що засуджена є матір`ю-одиначкою, має доньку, 2014 року народження, стосовно якої не позбавлена батьківських прав, та на яку сплачує аліменти, а також батька і матір похилого віку, з якими має намір проживати після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Аналізуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання установи про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої, оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджена своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, стала на шлях виправлення та виховання, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Сам факт, що за період відбування покарання засуджена має лише 2 заохочення, не може свідчити про відсутність критичного ставлення до вчинених злочинів та подання нею негативного прикладу для інших засуджених. Достатніх даних на підтвердження вказаного факту прокурор не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.

Доводи прокурорапро те, що установою не зазначено даних, які б свідчили про сумлінну поведінку засудженої, спростовуються наявними у матеріалах провадження письмовими доказами, зокрема, характеристикою установи на засуджену, довідкою про заохочення та стягнення, з якої слідує, що засуджена має 2 заохочення, мала два стягнення, які погашено у встановленому законом порядку, опитувальним листом, відповідно до якого керівники служб установи вважали, що засуджена довела своє виправлення, довідкою установи, відповідно до якої станом на 02 березня 2021 року засуджена сплатила 50% аліментів за виконавчим листом, довідкою про нараховану заробітну плату, видану головним бухгалтером установи виконання покарань, відповідно до якої засуджена у період з 21 липня 2019 року по 31 січня 2021 року постійно отримувала заробітну плату, всього за весь період 20 935,79 грн.
Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обгрунтованого рішення.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги прокурора.

З огляду на вищевикладене доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведення засудженою свого виправлення та про відсутність підстав для її звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 квітня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4