Справа № 340/146/17
Провадження № 11-кп/4808/303/21
Категорія ст. 122 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Кукурудз
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000016 за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_10 та ОСОБА_9 представника потерпілого ОСОБА_11 на ухвалу Косівського районного суду Івано Франківської області від 07 червня 2021 року, про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі прокурор, вважає ухвалу суду від 07.06.2021 року щодо ОСОБА_7 незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону в частині вирішення питання про розподіл процесуальних витрат. Зазначає, що при винесені даного судового рішення судом не враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року по справі № 598/1781/17 про те, що КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Просить ухвалу Косівського районного суду від 07.06.2021 року щодо ОСОБА_7 за ст. 122 ч.1 КК України скасувати в частині вирішення питання про розподіл процесуальних витрат та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

ОСОБА_9 представник потерпілого ОСОБА_11 в поданій апеляційній скарзі вважає, що ухвала суду в частині залишення без розгляду клопотання про відшкодування процесуальних витрат потерпілого не відповідає вимогам КПК України і підлягає скасуванню. Зазначає, що згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 462/6473/16-ц, питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується у тій справі в якій вони були понесені, за правилами КПК. Якщо це питання не було вирішене судом, сторона кримінального провадження, свідок, експерт, спеціаліст і перекладач мають можливість оскаржити в цій частині ухвалене у справі судове рішення в апеляційному а касаційному порядку. А тому такі витрати не можуть бути стягнуті з обвинуваченого за позовом, поданим за правилами цивільного судочинства.

Просить скасувати ухвалу Косівського районного суду від 07.06.2021 року в частині залишення без розгляду клопотання представника потерпілого про відшкодування процесуальних витрат. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про відшкодування процесуальних витрат потерпілого.

Ухвалою Косівського районного суду від 07.06.2021 року клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задоволено. Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000016 від 26.01.2017 року відносно ОСОБА_7 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України закрито.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 та клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 про відшкодування процесуальних витрат залишено без розгляду.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя в момент їх спричинення, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за наступних обставин.

ОСОБА_7 маючи неприязне ставлення до ОСОБА_11 із за боргових зобов`язань останнього перед тим, та зустрівши ОСОБА_11 07.03.2016 року біля 10:30 год. на присілковій дорозі біля господарства останнього в селищі Верховина по вул. Довбуша, Верховинського району Івано-Франківської області вступив з ним в сварку з вказаного приводу.

В ході даної сварки ОСОБА_7 діючи умисно й усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, завдав кулаками удари ОСОБА_11 в область обличчя та в різні ділянки тіла, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 10 ребра зліва із синцем і ділянці грудної клітки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи за № 82/40 від 18.05.2016 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що спричинили розлад здоров`я але не є небезпечними для життя в момент їх спричинення

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу та апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 , просив їх задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції від 07.06.2021 року скасувати в частині вирішення питання про розподіл процесуальних витрат та призначити новий розгляд в суді першої інстанції;

- ОСОБА_9 представник потерпілого ОСОБА_11 підтримав подану апеляційну скаргу та апеляційну скаргу прокурора, просив їх задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати;

- ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 з приводу поданих апеляційних скарг заперечили, вважають їх безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що ухвалу суду, слід скасувати в частині вирішення питання про розподіл процесуальних витрат та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.3,4 ч.1 ст.49 КК України особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості та десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Матеріально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ч.4 ст.286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, днем вчинення інкримінованого

ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 КК України є 07.03.2016 року.

Відповідно до класифікації злочинів передбаченої ст.12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення) дії, що кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України віднесені до злочину середньої тяжкості. У зв`язку із прийняттям змін до КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КК України на даний час відноситься до нетяжкого злочину. Тобто, на момент судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 закінчилися строки давності, передбачені ст. 49 ч.1 п. 3 К України.

Дані висновки суду з приводу звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 122 ч.1 КК України на підставі ст. 49 КК України є підставними та не оскаржуються в цій частині учасниками процесу.

Однак, колегія суддів вважає підставними наведені доводи в апеляційних скаргах прокурора та представника потерпілого ОСОБА_9 з приводу того, що суд першої інстанції безпідставно та всупереч вимог ст. 126 КПК України залишив без розгляду клопотання представника потерпілого про відшкодування процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що кримінально процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат зокрема витрат на правову допомогу виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Тобто, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 , 07.06.2021 року звернувся до суду з письмовим клопотанням про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_11 витрати на правову допомогу у розмірі 36 418 гривень.

Однак, суд першої інстанції дане клопотання залишив без розгляду всупереч вимогам ст. 126 КПК України.

Так як, в постанові Великої Палати Верховного Суду (справа № 462/6473/16-ц ) від 21.11.2018 року зазначено, що питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується у тій справі в якій вони були понесені, за правилами КПК. Якщо це питання не було вирішене судом, сторона кримінального провадження, свідок, експерт, спеціаліст і перекладач мають можливість оскаржити в цій частині ухвалене у справі судове рішення в апеляційному а касаційному порядку. А тому, такі витрати не можуть бути стягнуті з обвинуваченого за позовом, поданим за правилами цивільного судочинства.

Колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, що процесуальні витрати, понесені у кримінальному провадженні не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову до обвинуваченого. Такі витрати повинні бути розподілені судом у межах розгляду того кримінального провадження, у ході розгляду якого виникли.

Окрім цього, потерпілий від кримінального провадження має право клопотати перед судом про визначення грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути йому компенсовані. Таке право залишається у потерпілого незалежно від того, чи розгляд кримінального провадження завершено винесенням обвинувального вироку або ж ухвали про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що місцевим судом були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, і які не можуть бути усунуті при апеляційному розгляді, а тому необхідно призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді в суді першої інстанції необхідно врахувати вище наведене, ретельно перевірити доводи сторін, та з урахуванням усіх встановлених обставин прийняти законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419, КПК колегія суддів, -

постановила:

Апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Косівського районного суду від 07.06.2021 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення питання про розподіл процесуальних витрат - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_3