ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1677/20
Провадження № 1-кп/362/225/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальне провадження №0000183 від 22.01.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
01.12.2019 року, приблизно о 18.00 год. ОСОБА_6 маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливого мотиву та метою незаконного збагачення, діючи повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переліз через паркан та зайшов на подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Після цього, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел за допомогою стамески віджав металопластикове вікно та проник до вказаного будинку, звідки викрав ноутбук марки «Dell Inspiron», моделі N5050, (N5050Hi2370X4C500BLblack), (без зарядного пристрою до нього), чорного кольору, в справному стані, вартістю 3300 гривень 00 копійок, які належать власниці вищевказаного домоволодіння ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3300 грн. 00 коп.
Крім цього, 03.12.2019 року, приблизно о 10.30 год. ОСОБА_6 маючи прямий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливу мотиву та метою незаконного збагачення, діючи повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відчинив засув хвіртки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , та зайшов на подвір`я.

Після цього, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел за допомогою стамески віджав металопластикове вікно та проник до вказаного будинку, звідки викрав наступні речі: GPS навігатор, марки «TOMMTOMM», моделі Z-1230, вартістю 476 гривень 67 копійок; годинник марки «CASIO-7710», вартістю 300 гривень 00 копійок; фотоапарат марки «PANASONIK», моделі «LUMIX», вартістю 300 гривень 00 копійок, монокуляр марки «ЗОМС», моделі «МП 12-40/20-60» з футляром чорного кольору зі шкірозамінника, вартістю 2011 гривень 25 копійок, які належать власнику вищевказаного домоволодіння ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2787 грн. 92 коп.
Дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив розглядати кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись вивченням доказів, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки обвинувачений вину визнає повністю.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, надіслали клопотання про розгляд справи у їх відсутності та при винесенні міри покарання покладаються на розсуд суду, претензій до ОСОБА_6 не мають (а.с. 61, 62).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що щиро розкаюється, все відбулося так, як зазначено в обвинувальному акті, а саме, що в грудні 2019 року точної дати та часу він вже не пам`ятає, вчинив дві крадіжки із двох домоволодінь у смт. Калинівка, Васильківського району, Київської області, куди він проник перелізши через паркан, зайшовши на подвір`я домоволодінь шляхом віджиму металопластикових вікон проник до будинків. З першого будинку він викрав ноутбук, а з другого будинку викрав навігатор, годинник, фотоапарат та монокуляр. Вказані речі він продав у м. Києві. Просив суворо його не карати.

Покази ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за згодою учасників судового провадження провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
При кваліфікації дій обвинуваченого, суд ураховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 р. в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними, криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Отже, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_6 вчинив дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Статтею 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд визнає рецидив злочину.

Судом враховується також висновок досудової доповіді Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до якого враховуючи спосіб життя обвинуваченого, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (а.с. 89-98).

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно, стан здоров`я, спосіб життя, а саме, що він не одружений, не працюючий, раніше неоднарозово судимий за корисливі злочини на шлях виправлення не став та вчиняє нові умисні корисливі злочини, тому суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинено два кримінальних правопорушення, кваліфікуючими ознаками яких являються повторність та вони вчинені із проникненням у житло. При цьому, обидва злочини кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України та за їх вчинення передбачається одна і таж санкція у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, а тому суд призначає ОСОБА_6 одне покарання за вчинення двох злочинів, що узгоджується із п. 20 абз. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», що за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив інкриміновані йому злочини до вчинення ним злочинів на території Києво-Святошинського районну та до засудження його вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.2020 року до шести років позбавлення волі, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, визначити обвинуваченому покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому запобіжний у виді тримання під вартою.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз № 13-1/348 від 21.02.2020 року, у розмірі 785 грн. 05 коп. та № 13-1/365 від 24.02.2020 року у розмірі 471 грн. 03 коп., а всього у розмірі 1256 грн. 08 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 349, 369-371, 373-374, 376, 377 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яті) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком більш суворим, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.2020 року, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 26 березня 2020 року.
Залишити обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у розмірі 1 256 грн. 08 коп.
Речові докази: годинник марки «CASIO-7710», який був переданий під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_9 -Гавенко