Cправа № 127/8216/21
Провадження № 1-кс/127/3680/21
У Х В А Л А
Іменем України
02 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3 ,,
підозрюваного: ОСОБА_4 ,
захисників: адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, раніше несудимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , попередньо вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України (обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні вказаного злочину передано до Вінницького міського суду), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» за невстановлених обставин, в невстановленому місці, в невстановлені час та дату, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку незаконно зберігав з метою збуту.

В подальшому, до чергової частини СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що 09.01.2021 близько 21:04 год. поблизу будинку № 56 по вул. О. Антонова в місті Вінниці працівниками БПСП ОП «Вінниця» було зупинено ОСОБА_4 , який при спілкуванні помітно нервував та на запитання про те, чи має він при собі заборонені речі, відповів, що має при собі 5 згортків з психотропною речовиною, яку зберігав з метою збуту шляхом розкладання «закладок».

В подальшому 09.01.2021 в період часу з 21.04 год. до 21.32 год. поблизу будинку № 56 по вул. О. Антонова в м. Вінниці проведено огляд місця події, під час якого ОСОБА_4 добровільно у присутності понятих видав працівникам поліції для огляду з внутрішньої кишені куртки 5 згортків з ізоляційної стрічки синього кольору, з порошкоподібною речовиною білого кольору, які в подальшому були вилучені працівниками поліції.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/102-21/290-МРВ від 26.01.2021 надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору, масою 8,6863 г, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 6.2941 г, що являє собою великі розміри психотропних речовин.
31 березня 2021року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме:
- рапортом поліцейського БПСП ОП «Вінниця»;
- протоколом огляду місця події від 09.01.2021;
- заявою про добровільну видачу;
- поясненнями ОСОБА_4 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;
- протокол допиту свідка ОСОБА_9 ;
- висновком експерта № СЕ-19/102-21/290-МРВ від 26.01.2021;
- повідомленням по підозру ОСОБА_4 ;
- протоколом обшуку.
08.05.2019 до суду скеровано обвинувальний акт за ч. 3 ст. 307 КК України, однак на шлях виправлення гр. ОСОБА_4 не став.
У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:
- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на строк від 3 до 6 років;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:
- особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;
- домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.
Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначивши підозрюваному заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували, щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що відносно їх підзахисного у іншому провадженні обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який він жодного разу не порушував, також у нього на утриманні перебуває хворий батько, який потребує постійного догляду.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000039, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисників, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 10 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

22 березня 2021 року слідчим СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 винесено постанову про перекваліфікацію кримінального провадження, якою постановлено перекваліфікувати кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 10 січня 2021 року, з ч. 1 ст. 309 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України.

Як зазначено слідчим у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» за невстановлених обставин, в невстановленому місці, в невстановлені час та дату, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку незаконно зберігав з метою збуту.

В подальшому, до чергової частини СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що 09.01.2021 близько 21:04 год. поблизу будинку № 56 по вул. О. Антонова в місті Вінниці працівниками БПСП ОП «Вінниця» було зупинено ОСОБА_4 , який при спілкуванні помітно нервував та на запитання про те, чи має він при собі заборонені речі, відповів, що має при собі 5 згортків з психотропною речовиною, яку зберігав з метою збуту шляхом розкладання «закладок».

В подальшому 09.01.2021 в період часу з 21.04 год. до 21.32 год. поблизу будинку № 56 по вул. О. Антонова в м. Вінниці проведено огляд місця події, під час якого ОСОБА_4 добровільно у присутності понятих видав працівникам поліції для огляду з внутрішньої кишені куртки 5 згортків з ізоляційної стрічки синього кольору, з порошкоподібною речовиною білого кольору, які в подальшому були вилучені працівниками поліції.

Відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/102-21/290-МРВ від 26.01.2021 надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору, масою 8,6863 г, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 6.2941 г, що являє собою великі розміри психотропних речовин.

31 березня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до частини першої статті 307 КК України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів - караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.

Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, - караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. (ч. 2 ст. 307 КК)

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000039 від 10.01.2021; рапорту поліцейського БПСП ОП «Вінниця»; протоколу огляду місця події від 09.01.2021; заяви про добровільну видачу; пояснень ОСОБА_4 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 ; протоку допиту свідка ОСОБА_9 ; висновку експерта № СЕ-19/102-21/290-МРВ від 26.01.2021; повідомлення по підозру ОСОБА_4 ; протоколу обшуку, та інших матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України обґрунтована.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи без запобіжного заходу може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де проживає разом із своїм хворим батьком, який потребує постійного догляду, є особою, яка перебуває на диспансерному наркологічному обліку, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, що в сукупності дає підстави для висновку про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проживатиме разом зі своїм хворим батьком, який отримамав важкі травми внаслідок авіакатастрофи.

Крім того, при застосуванні запобіжного заходу та оцінюючи наявність ризиків, про які зазначає прокурор, суд враховує те, що подія кримінального правопорушення мала місце 09 січня 2021 року, при цьому дане кримінальне провадження початково було кваліфіковано та відомості до ЄРДР було внесено за ч. 1 ст. 309 КК України (Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту).

В подальшому, постановою слідчого від 22.03.2021 здійснено перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 309 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України.

Досліджуючи наведену постанову слідчого про перекваліфікацію кримінального правопорушення слідчим суддею встановлено, що вказана постанова не містить обгрунтовання здійснення такої перекваліфікації та не узгоджується з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.03.2021, в якому містяться відомості про те, що 09.01.2021 до відділу поліції №1 ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що працівниками БПСП по вулиці Олега Антонова, 56 було зупинено гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого при собі було виявлено поліетиленові згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, які останній зберігав для власного вживання.
В той же час, повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було вручено йому лише 31 березня 2021 року, тобто майже через три місяці після події кримінального правопорушення.

При цьому, судом встановлено, що в період часу з 09.01.2021 (дата вчинення кримінального правопорушення) до 02.04.2021 (дата розгляду судом клопотання про застосування запобіжного заходу) підозрюваний належним чином виконував процесуальні обов`язки, безперешкодно з`являвся до слідчого та прокурора, самостійно за першою вимогою прибув до суду для участі при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім того, судом враховується, що на розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004570 від 22.11.2018 року.

В межах вказаного кримінального провадження, першочергово, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2018 у справі №127/30061/18 було застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою та визначено ОСОБА_4 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140960,00 грн.

Захисники підозрюваного в судовому засіданні пояснили, що визначена судом застава була сплачена ОСОБА_10 , а відтак останній перебував під дією запобіжного заходу - застава й жодного разу його не порушував.

Вказані пояснення судом приймаються до уваги, оскільки як слідує з матеріалів справи, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.03.2021 (справа №127/13165/19), в межах кримінального провадження №0004570 від 22.11.2018, покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п. п. 1 та 3 ч. 5 ст.194 КПК України строком на два місяці з 24.03.2021 до 24.05.2021, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну місяця свого проживання.

Зі змісту даної ухвали вбачається, що: "на обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_11 було покладено обов`язки в зв`язку з внесенням застави, строк дії обов`язків закінчився в травні 2019 року та не був продовжений, однак оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, а застосування обов`язків є умовою для подальшого вирішення долі застави, враховуючи те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчинені особливо тяжких, умисних, корисливих злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинених організованою злочинною групою, тому на думку суду слід обрати обвинуваченим обов`язки передбачені ст. 194 КПК України".
Таким чином, судом встановлено. що ОСОБА_10 , як в межах кримінального провадження №0000039 від 10.01.2021, так і в межах кримінального провадження №0004570 від 22.11.2018, належним чином виконує процесуальні обов`язки, безперешкодно з`являється до слідчого, прокурора та суду, а відтак ризик переховування його від органу досудового розслідування, прокурора та суду хоч і продовжує існувати, однак є мінімальним.

Поряд з цим, суд звертає увагу на відсутність ризику незаконно впливати на свідка чи іншого підозрюваного, про що зазначає слідчий у клопотанні, а прокурор в судовому засіданні, оскільки ні свідків вчинення кримінального правопорушення, ні інших підозрюваних у кримінальному провадженні №0000039 від 10.01.2021 досудовим розслідуванням не встановлено.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, наявність родини, необхідність догляду хворого батька, слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (справа «Мамедова проти Росії»).

Так, на думку суду, та обставина, що ОСОБА_4 вчинив злочини, який відноситься до категорії тяжкого злочину, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, розуміючи, що за скоєне йому може загрожувати міра покарання у виді позбавлення волі, має значення при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а відтак слідчий суддя дійшов до переконання про доцільність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вимоги статті 181 КПК України, вважає за можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

Поряд з цим, з урахуванням положень частини п`ятої статті 194 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного ряд обов`язків, в тому числі здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , до 31 травня 2021 року, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:
1. прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою у визначений ними час;
2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
4. здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 31 травня 2021 року.
Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя