Справа № 461/9023/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/226/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з обмеженням права покидати без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, прокурора чи суду місце постійного проживання в нічний час доби з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин.

Покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом; не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі наявності таких.

Не погоджуючись з ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16 лютого 2021 року, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 .

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала є такою, що постановлена з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, вказує, що із матеріалів, які були представлені як додатки до клопотання про застосування запобіжного заходу, відсутні будь-які відомості про можливу причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину. Сторона обвинувачення у судовому засіданні не довела, що ОСОБА_6 є співучасником злочину, не зазначила, якими саме діями останній вчинив підбурювання до злочину.

Вказує на те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень є необґрунтованою.

Крім того, слідчий суддя не оцінив у сукупності всіх обставин, а саме: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність у нього родини та утриманців.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, виступ прокурора, який заперечив проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000390 від 13 травня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України.

16 лютого 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до районного суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 681 000 гривень. Слідчий суддя районного суду у задоволенні даного клопотання відмовив та застосував до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22 години 00 хвилин до 07 годину 00 хвилин.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту перевірялись під час розгляду клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухані доводи прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя районного суду з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, врахована тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, зокрема, наявність у нього на утриманні неповнолітніх дітей, а також матері похилого віку, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи захисника підозрюваного, які зазначені в апеляційній скарзі щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які виправдовують застосування щодо ОСОБА_6 домашнього арешту, є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Аргументи апелянта в частині того, що слідчим суддею не надано оцінку характеризуючим даним підозрюваного, зокрема, наявності у нього утриманців, є неспроможними, оскільки дана обставина врахована слідчим суддею під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Посилання апелянта на ті обставини, що суд належним чином не перевірив обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення є безпідставними, оскільки перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України. Зокрема, підозра щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень стверджується: статутом ТОВ «Група Спецтехнологія» в редакції від 24 квітня 2018 року; наказом № 3-000000000 від 23 грудня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_12 обіймає посаду директора ТОВ «Група Спецтехнологія»; наказом від 3 червня 2016 року, згідно з яким ОСОБА_11 обіймає посаду заступника директора ТОВ «Група Спецтехнологія» з комерційних питань; договором на проведення оцінки майна від 5 лютого 2020 року, укладеного між ГУДПС у Львівській області та ТОВ «Західний регіональний консалтинг центр»; звітом про оцінку майна магістральної теплової мережі від котельні ЧЦЗФ до м. Соснівка (інвентарний № 1033) станом на 14 лютого 2020 року; сертифікатом № 763/17 суб`єкта оціночної діяльності від 31 липня 2017 року; сертифікатом № ЕОк-06 від 27 червня 2001 року, згідно з яким ОСОБА_14 є оцінювачем; свідоцтвом про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 3886 від 7 листопада 2002 року; актом технічного стану труб, що були у використанні (теплопостачання м. Соснівки від ТЕБ ЧЦЗФ), та знаходяться у власності КП «Червоноградтеплокомуненерго» від 12 лютого 2020 року; інвентарною карточкою обліку основних засобів форми № 03-6; договором № 40/03-20 купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі від 27 березня 2020 року; протоколом № 1 цільового аукціону від 27 березня 2020 року, відповідно до якого участь у торгах ЗУРАБ з приводу продажу майна КП «Червоноградтеплокомуненерго»; актом приймання-передачі майна, що перебувало у податковій заставі від 1 липня 2020 року; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 12 серпня 2020 року; висновком експерта від 9 жовтня 2020 року за №16/1/961; протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій; довідкою спеціаліста Західного офісу Держаудитслужби від 21 грудня 2020 року, у відповідності до якої внаслідок вчинення вказаних вище протиправних дій групою осіб заподіяна матеріальна шкода державі на суму 8 847 728,24 гривень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

При цьому колегія суддів, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічну пору доби буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 лютого 2021 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4