Справа № 756/2790/21 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2168/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
29 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
05.03.2021 року під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні такого запобіжного заходу, і є актуальними на даний час. Захисник заперечував щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на більш м`якіший, не пов`язаний із триманням під вартою. Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 03.05.2021 року включно.
Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не було забезпечено йому право на захист, оскільки він просив залучити його адвоката, однак вважає, що його вимоги були проігноровані і судом і слідчим. Також зазначає, що зазначені стороною обвинувачення ризики не доведені і на даний час не існують.
Згідно ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Розгляд справи відбувся у відсутності обвинуваченого та прокурора, які не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.
Заслухавши доповідь судді, поясненняадвоката ОСОБА_6 - захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали суду першої інстанції про продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів провадження питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою було вирішено на етапі підготовчого судового засідання. Тобто це питання вирішувалось на етапі, який унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання у суді першої інстанції на стадії підготовчого судового засіданння та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Рішення про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд першої інстанції мотивував тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не змінились, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи.
Ці висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, які ґрунтуються на вимогах закону, у зв`язку із чим із цими висновками колегія суддів погоджується.
Відтак, беручи до уваги наведене, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , яке відповідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачено до 6 років позбавлення волі, суспільну небезпечність вчиненого злочину, конкретні обставини вчинення умисного корисливого злочину, поєднаного з насильством, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого повторно, а тому є підстави вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Прокурор, у своєму клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою послався на обґрунтованість обвинувачення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вказує, що ризиком того, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності; ризиком того, що ОСОБА_9 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що обвинувачений раніше вчиняв майнові злочини, при цьому також вказує на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому разі визнання його винуватим.
Колегія суддів вважає, що клопотання прокурора в достатній мірі обґрунтоване в частині наявності відповідних ризиків, які на час розгляду справи не змінились та продовжують існувати. Таким чином, доводи обвинуваченого щодо недоведеності ризиків, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Посилання обвинуваченого, що судом було порушено його право на захист, оскільки не було залучено конкретного адвоката, який мав представляти його інтереси, колегія суддів вважає безпідставними.
Відповідно до ч. 1 ст. 53 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд залучають захисника для проведення окремої слідчої дії в порядку, передбаченому ст. 49 цього Кодексу, виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а завчасно повідомлений захисник не може прибути для участі у проведенні процесуальної дії чи забезпечити участі іншого захисника або якщо підозрюваний, обвинувачений виявив бажання, але не встиг залучити захисника або прибуття обраного захисника неможливе.
Як вбачається з наявного в матеріалах провадження журналу судового засідання, в судовому засіданні був присутній захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_10 , заперечень та відповідної відмови щодо участі вказаного захисника обвинувачений не висловлював, при цьому погоджувався з думкою адвоката, який заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним вказану апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: