Справа № 304/1205/20 Провадження № 1-кп/304/140/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000330 від 19 вересня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого (має на утриманні малолітню дитину), пенсіонера, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_5 20 березня 2020 року близько 23.00 год, 28 березня 2020 року о 17.58 год та 20.15 год, а також 24 квітня 2020 року о 22.40 год, знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , систематично умисно вчиняв психологічне та фізичне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_4 , ображаючи її нецензурними словами, що призводило до психологічних страждань потерпілої, чим вчинив домашнє насильство, за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 126-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 щодо своєї винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення поклався на розсуд суду, бажаючи, нехай такий визначить винен він чи ні. З приводу подій показав, що дружина домоглася того, чого хотіла, оскільки близько півтора роки тому, точних дат він не пам`ятає, вона декілька разів викликала поліцію через те, що він у її адресу висловлювався нецензурною лайкою. Тоді працівники поліції склали відносно нього протоколи про адміністративне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що навесні минулого року тричі викликала працівників поліції, оскільки чоловік, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, постійно вчиняв з нею сварки, ображаючи нецензурними словами. Зазначила, що таких випадків було багато, однак до поліції зверталася лише тричі, іншим разом могла просто зачинитися з дітьми у будинку, оскільки чоловік був дуже п`яний. Бувало й таке, що чоловік замикав її у будинку і залишав так, не відчиняючи, майже півдоби. Багато разів вона залишала його, однак він постійно її вмовляв і вона знову і знову поверталася. Фізичне насильство з боку чоловіка відсутнє, однак психологічне триває і на даний час, оскільки чоловік постійно її принижує. Вважає, що чоловік обов`язково має понести відповідне покарання, однак таке, що не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового розгляду правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показами обвинуваченого, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-19 від 07 грудня 2017 року домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відтак з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) і в межах пред`явленого обвинувачення кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, інколи конфліктує із сусідами та ОСОБА_6 , з якою проживав у цивільному шлюбі, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, проживає з дружиною та спільною донькою, а також двома дітьми дружини від попереднього шлюбу.

Обставин, які відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

Призначаючи покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з урахуванням його особи, ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. За змістом зазначеного закону покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2015 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, беручи до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді, згідно якої орган пробації вважає, що виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення мінімального нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню ОСОБА_5 повторних кримінальних правопорушень та вважає доцільним покладення на обвинуваченого виконання заходів, передбачених апробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки», враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який є пенсіонером за віком, враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті 126-1 КК України з його звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався, на даний час клопотань про обрання такого суду не подано, отже питання щодо нього судом не розглядається.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1