Справа №295/5696/21
УХВАЛА
Іменем України

07.07.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)» про умовно- дострокове звільнення,

встановив:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Засуджений у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник ДУ «ЖВК (№4)» просив проводити судове засідання без його участі, при вирішенні питання по суті заяви поклався на розсуд суду.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_3 засуджений вироком Красносельського районного суду м. Санкт-Петербурга від 23.11.2015 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.30 ч.3, 228 ч.4 п. «г» КК РФ на 10 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено рахувати з 23.11.2015. На підставі ч.3 ст. 72 КК РФ йому зараховано у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 11.03.2015 по 22.11.2015 включно.

Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 13.03.2017 року вирок Красносельського районного суду м. Санкт-Петербург від 23.11.2015 року приведений у відповідність із законодавством України. Визначено вважати ОСОБА_3 засудженим за ст.307 ч.2 КК України до 10 років позбавлення волі. Зараховано ОСОБА_3 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 11.03.2015 року по 21.03.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 23.11.2015. Кінець строку: 03.11.2023.

Засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі з 13.03.2015 року. За час перебування в місцях позбавлення волі Російської Федерації допустив одне порушення режиму умов тримання, мав одне заохочення. За час тримання в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» з 20.07.2018 року характеризувався посередньо, порушень режиму тримання не допускав. Заохочень та стягнень не мав.

В державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)» відбуває покарання з 28.07.2018 року. За час відбування покарання характеризується задовільно, має одне порушення установленого порядку відбування покарання, за яке оголошена усна догана та два заохочення.

З огляду на характеристику засудженого від 27 травня 2021, ОСОБА_3 тривалий час до роботи на виробництві установи не залучається в зв`язку з небажанням засудженого працювати. Намагається дотримуватись правомірних взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи, так як не вбачає в цьому суспільної необхідності. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки. Відповідно до ст.123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу „Фізкультура та спорт, яку не виконує. Засуджений не займається спортом на спортмайданчику гуртожитку, не приймає участі у змаганнях серед засуджених.

24.07.2020 на спільному засіданні комісії ДУ "ЖВК (№4)" та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі комісія прийшла до висновку, що засуджений не довів свого виправлення та відмовлено останньому у застосуванні ст. 81 КК України.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За таких обставин, враховуючи, що засуджений харатеризується посередньо, не бажає працювати, суд приходить до висновку, що стверджувати про виправлення ОСОБА_3 на підставі його поведінки та ставлення до праці передчасно, а тому відмовляє у задоволенні заяви.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1