Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/547/21
Провадження № 1-кс/572/195/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сарненський районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
ВСТАНОВИВ :
14.04.2021 р. обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено відвід головуючому посилаючись на п. 3,5 ч. 1, ст..75 КПК України з підстав, що у головуючого судді є кум, з яким він регулярно та постійно спілкується, гостює за місцем його проживання, а потерпілим у даному кримінальному провадженні є тесть кума ОСОБА_6 , а тому він особисто заінтересований в результатах даного кримінального провадження. Крім того, останній розглядав кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а виділення матеріалів до судового розслідування щодо нього здійснювалось саме з цих матеріалів. Крім того, було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.
В судовому засіданні засіданні прокурор заяву підтримав, просив задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник підтримали клопотання.
Потерпілий ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду заяви в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду заяви.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши доводи та підстави заяви, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року,у справі №5-15п12).
У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.
Суддя місцевого суду здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом (ст. 23 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).
Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.
Так, згідно ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він не є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Так, відповідно до п. 3 та 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, на яку посилається ОСОБА_4 у заяві про відвід, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Суд вважає за необхідне зазначити, що подання заяви про відвід повинно містити обставини, які б поза розумним сумнівом могли б свідчити про наявність підстав для відводу судді, як і обґрунтовані обставини передбачені Кримінально - процесуальним законом, яких у заяві не наведено.
Єдина наведена обставина, про те, що у судді ОСОБА_5 є кум з яким (та його сім`єю) регулярно та постійно спілкується, гостює за місцем його проживання, а у тесть якого є потерпілим у даному провадженні, не може бути єдиною безсумнівною чи беззаперечною правовою підставою для задоволення заяви про відвід.
Відповідно, дійсних обставин щодо особистої зацікавленості або упередженості судді заява про відвід не містить. Посилання обвинуваченого на позицію судді ОСОБА_5 висловлену під час розгляду справи №572/1/21 05.01.2021 року, також не заслуговує на увагу з огляду на те, що в задоволенні заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 з цих підстав було відмовлено за безпідставністю.
Посилання ОСОБА_4 на порушення порядку визначення судді для розгляду справи, не знайшло свого підтвердження під час розгляду даного відводу, оскільки дана підстава була предметом розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 та надана оцінка в ухвалі за результатами розгляду даної заяві від 16.03.2021 року.
Враховуючи, те що підстав для відводу судді, передбачених ч. 1 ст. 75 КПК України, у заяві про відвід не наведено, таких підстав не встановлено і під час розгляду заяви, що свідчить про відсутність правових підстав для відводу судді, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні такої заяви.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, з урахуванням ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", -
УХВАЛИВ :
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено 16.04.2021р. о 09:00 год

Суддя