Справа № 487/2676/20
Провадження № 1-р/487/9/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 від 20.07.2020 року щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва 14.05.2020 року з клопотанням, в якому посилаючись на ч. 6 ст. 28, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, просив в межах проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000212 від 08.04.2015 року зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 провести окрему процесуальну дію: графологічну експертизу в більш короткий строк, оскільки порушені строки для проведення цієї окремої процесуальної дії, встановлені КПК України.
Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 14.05.2020 року слідчим суддею щодо розгляду даної справи №487/2676/20 визначено слідчого суддю Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 від 20.07.2020 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві. В обґрунтування ухвали зазначено, що дії, про застосування яких заявляє ОСОБА_3 , є невиправданим втручанням у внутрішню діяльність органів ДБР та не ґрунтується на положеннях діючого КПК України.
03.12.2020 року ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з заявою в порядку ст. 380 КПК України про роз`яснення ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 від 20.07.2020 року. У поданій заяві просив Заводський районний суд міста Миколаєва вивчити вимоги положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України; роз`яснити йому юридично нікчемну, на думку заявника, та завідомо неправосудну, а відповідно незрозумілу ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 від 20.07.2020 року у справі №487/2676/20. Зазначив, що є інші варіанти тлумачення ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 від 20.07.2020 року у справі №487/2676/20, а саме: слідчий суддя абсолютно не знайомий із законодавством України; слідчий суддя постановив завідомо неправосудну ухвалу.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.12.2020 року, заяву про роз`яснення ухвали від 20.07.2020 року по справі 487/2676/20 було передано слідчому судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 від 24.02.2021 року було відмовлено у задоволенні ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 від 20.07.2020 року у справі №487/2676/20.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26.04.2021 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 та скасовано ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 від 24.02.2021 року, якою відмовлено ОСОБА_3 в роз`яснення ухвали Заводського районного суму міста Миколаєва від 20.07.2020 року.
Статтею 76 КПК України визначено недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні, зокрема, у відповідності до ч. 2 ст. 76 КК України - суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно п. 1 цієї статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У зв`язку із скасуванням ухвали слідчого судді ОСОБА_4 від 24.02.2021 року про відмову у роз`ясненні ухвали, згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 14.05.2020 року для розгляду заяви про роз`яснення ухвали від 20.07.2020 року по справі 487/2676/20 було визначено слідчого суддю Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 .
Згідно пункту 30 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №30 від 26.11.2010 року (із змінами) відмова судді, колегії суддів, палати, об`єднаної палати, Вищої Палати Верховного Суду від отримання розподіленої в установленому порядку судової справи не допускається.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції заявник ОСОБА_3 підтримав заяву про роз`яснення ухвали від 20.07.2020 року, зазначив, що відмовляючи у задоволенні його клопотання щодо встановлення строку для проведення окремої процесуальної дії слідчий суддя ОСОБА_4 виніс ухвалу, яка не передбачена КПК України. Мотивувальна частина є незрозумілою, оскільки сама ухвала не відповідає вимогам закону та суперечить їм. Крім того, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 6 ст. 28 КПК України, але слідчий суддя ОСОБА_4 відмовив у задоволенні його скарги, а не клопотання.
Згідно ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Роз`яснення судового рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
За змістом з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, у тому числі, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Частина 2 ст. 28 КПК України встановлює загальне правило, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Водночас ч. 6 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Така норма кореспондує із положеннями частин 1, 2 ст. 114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого КПК України, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Отже, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України.
Саме про таке застосування норм права зазначено у постанові Верховного Суду від 18.10.2019 року по справі № 757/37346/18-к.
Доводи, наведені ОСОБА_3 в заяві про роз`яснення ухвали слідчого судді ОСОБА_4 від 20.07.2020 року фактично стосуються незгоди із прийнятою ухвалою з наведених слідчим суддею мотивів, з якими ОСОБА_3 не погоджується, оскільки вважає прийняту ухвалу незаконною. Разом з цим, зміна змісту ухвали, в тому числі мотивів прийняття рішення, шляхом роз`яснення ухвали в порядку ст. 380 КПК України чинним законодавством не передбачена, у зв`язку з чим подана ОСОБА_3 заява задоволенню не підлягає.
Щодо тверджень ОСОБА_3 про те, що постановлена слідчим суддею ОСОБА_4 ухвала від 20.07.2020 року не передбачена КПК та порушує його права, слід зазначити, що згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №237/1459/17 у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилає положення ч. 3 ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст.7 та ч. 1 ст.24 КПК, які його гарантують.
Керуючись ст. ст. 370, 372, 380 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 від 20.07.2020 року щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 27.05.2021 року.

Суддя ОСОБА_1