Ухвала
іменем України

20 травня 2021 року

м. Київ
справа № 760/1502/17
провадження № 51-2466ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 8 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 .

Рух справи і зміст судових рішень
Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року затверджено угоду про визнання винуватості від 10 січня 2017 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5

у присутності захисника ОСОБА_6 .
ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено до покарання у виді штрафу: за ч. 1

ст. 205 КК в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн; за ч. 1 ст. 366 ККв розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3 400 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Постановлено конфіскувати речові докази: грошові кошти в сумі 6243698,67 грн, які знаходилися на розрахунковому рахунку ДП «Константа-Агро» ()

№ НОМЕР_1 відкритому в ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023); грошові кошти в сумі 18020,55 грн, які знаходилися на розрахунковому рахунку ТОВ Омега Консалтинг () № НОМЕР_2 відкритому в

ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023); грошові кошти в сумі 2769,76 грн, які знаходилися на розрахунковому рахунку ТОВ «Судововишнянський цегельний завод» () № НОМЕР_3 відкритому в ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023); грошові кошти в сумі 14069456,86 грн, які знаходяться на розрахунковому рахунку

ТОВ Компанія «Західтрансбуд» () № НОМЕР_4 відкритому в ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023).

Апеляційний суд міста Києва ухвалою від 23 травня 2018 року частково задовольнив апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 та змінив указаний вирок районного суду від 8 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 , виключивши з мотивувальної частини посилання на прізвище ОСОБА_8 .
Київський апеляційний суд ухвалою від 8 лютого 2021 року частково задовольнив апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах АТ «Альфа банк» та змінив вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 , виключивши з резолютивної частини рішення суду про конфіскацію грошових коштів в сумі 6243698,67 грн, які знаходяться на розрахунковому рахунку

ДП «Константа-Агро» () № НОМЕР_1 відкритому в

ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023) та грошових коштів в сумі 14069456,86 грн,

які знаходяться на розрахунковому рахунку ТОВ «Західтрансбуд» () № НОМЕР_4 відкритому в ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023).
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду

від 8 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Положеннями ст. 427 КПК встановлено вимоги до касаційної скарги.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає їх незаконність чи необґрунтованість.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права,

а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено

в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону у своїй касаційній скарзі прокурор не навів обгрунтування того, у чому полягають порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, як він мав зробити відповідно до

ст. 412 КПК, не вказав, як ці порушення вплинули чи могли вплинути на законність, обгрунтованість та справедливість постановленого апеляційним судом рішення, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом оскаржуваної ухвали відповідно до положень статей 370, 404, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
Крім того, касаційна скарга не містить конкретних доводів щодо незаконності усіх висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на підтримання аргументів, викладених в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_9 , з посиланням на конкретні положення процесуального та матеріального права: щодо правосуб`єктності АТ «Альфа банк» та його представника адвоката ОСОБА_9 ; щодо підстав оскарження рішення в частині вирішення питання стосовно долі речових доказів; щодо змісту рішення про накладення під час досудового розслідування, 14 серпня 2016 року, арешту на речові докази у справі № 760/13374/16; щодо висновку по обсяг оскарження в цій частині ухвали апеляційного суду від 23 травня 2018 року у справі № 760/1502/17.
Крім того, в порушення ч. 5 ст. 427 КПК прокурор не долучив до касаційної скарги копії ухвали Київського апеляційного суду від 8 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 ,

яку оскаржує, а також копій судових рішень, на які посилається у касаційній скарзі: копії ухвали слідчого судді від 11 серпня 2016 року у справі № 760/13374/16, якою накладено арешт на грошові кошти; копії ухвали про поновлення строку на апеляційне оскарження, з якою не погоджується; копію вироку Солом`янського районного суду

м. Києва від 15 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 , яким прийнято рішення про конфіскацію.

Суд касаційної інстанції є судом права, який відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування і недотримання вимог ст. 427 цього Кодексу перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1
ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу прокурора без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

На цих підставах Верховний Суд постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 8 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 і встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3