В И Р О К
Іменем України

19.05.2021 року м.Мостиська

єдиний унікальний номер 448/542/21
провадження №1-кп/448/148/21
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000119 від 24 березня 2021р., за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жидачів, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.240-1 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
та його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа:
У вересні місяці 2020 року громадянин ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, придбав, шляхом знайдення каміння ззовні схожого на бурштин у лісовому масиві неподалік м.Дубровиця, Рівненської області, яке відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» №637/97-ВР від 18 листопада 1997 року та Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, є дорогоцінним камінням органогенного утворення природного походження, а саме: каміння бурштину в стані сировини.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , помістив незаконно придбане каміння природного походження у салон автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зберігаючи там його та 24.03.2021р. перевіз зазначене каміння на територію Міжнародного автомобільного пункту пропуску «Шегині-Медика», що в с.Шегині, вул. Дружби, 212, Яворівського району Львівської області, де при проходженні поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, працівниками митного та прикордонного контролю, в салоні автомобіля, а саме: на поличці для особистих речей над сидінням водія, виявлено необроблене каміння різної геометричної форми, що знаходилось у поліетиленовому пакеті, яке є бурштином та належить до дорогоцінного каміння органогенного утворення, масою 0,25407 кг, вартість якого становить 1 709 грн. 24 коп., законність походження якого не підтверджується відповідними документами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.240-1 КК України, - незаконне придбання, зберігання та перевезення бурштину, законність якого не підтверджується відповідними документами.

ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання:
29.04.2021 року між прокурором Яворівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншої сторони, у присутності захисника, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди ОСОБА_3 , повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині, передбаченому ч.1 ст.240-1 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні.

Також, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, котрий позитивно характеризується за місцем проживання, обставин, що пом`якшують покарання - повне визнання винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання, - сторони узгодили про призначення ОСОБА_3 , покарання 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн.

ІІІ. Мотивами, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується:
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Не заперечує щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_5 , просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 29.04.2021 року.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Як відомо із змісту ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Свою винуватість у вчиненні даного злочину обвинувачений визнав беззастережно.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 29.04.2021 року між прокурором ОСОБА_4 , та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника, слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

ІV. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку:
Цивільний позов по справі не заявлено.

Заходи забезпечення у виді арешту, які накладені на підставі ухвал слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 26.03.2021 року підлягають скасуванню.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Одночасно, суд вважає за необхідне застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію.

Відповідно до ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, було предметом кримінального правопорушення.

Враховуючи характер та обставини вчинення даного злочину, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, передбачений ч.1 ст.240-1 КК України, санкція якої є альтернативною та передбачає, в тому числі, призначення покарання у виді позбавлення волі та штраф розміром понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та предмет злочину - бурштин одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому він підлягає спеціальній конфіскації.

У відповідності до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України процесуальні витрати по справі необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , в користь держави.

Враховуючи те, що під час досудового розслідування запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходили, а тому підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000119, укладену 29 квітня 2021 року між прокурором Яворівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участі захисника-адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України, та призначити йому покарання 3 000 (три тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Заходи забезпечення у виді арешту, які накладені на підставі ухвал слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 26.03.2021 року підлягають скасуванню.

Речові докази - каміння, ззовні схожі на бурштин вагою 0,25407 кг, що знаходяться в камері схову відділення поліції №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, - конфіскувати у власність держави.

Транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ до замка запалювання до вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які передано на відповідне зберігання ОСОБА_3 , - вважати такому провернутими.
Процесуальні витрати по справі у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 коп. за проведення судової гемологічної експертизи за експертною спеціальністю 17.1 «Дослідження дорогоцінного, півдорогоцінного та декоративного каміння» №СЕ-19/103-21/2724-ГМ від 13.04.2021 року стягнути з ОСОБА_3 , в користь держави.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Вирок суду виготовлено в нарадчій кімнаті 19.05.2021 року.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя ОСОБА_1