22.06.2021
Справа № 642/2581/21
Провадження № 1-кс/642/1792/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката заставодавця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про повернення застави у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000049 від 05.02.2021,-
встановив:
22 червня 2021 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання адвоката заставодавця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якому вона просить повернути внесену нею заставу в розмірі 136 200 гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Октябрьского районного суду м. Полтави від 19.02.20212 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000049 від 05.02.2021 при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України ОСОБА_4 .
В клопотанні ОСОБА_2 послалась на те, що термін дії застави був встановлений слідчим суддею у два місяці, та строк дії даного запобіжного заходу закінчився 18.04.2021 року, тому даний захід припинив свою дію і застава підлягає поверненню.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд приходить до висновку, що підстави для відкриття провадження за даним клопотанням відсутні з таких підстав
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 9 КПК України п ід час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначені ст. 206 КПК України.
Статтею 206 КПК України визначено обов`язки слідчого судді щодо звільнення особи, яка незаконно тримається під вартою або незаконно затримана, а також прийняття відповідних заходів за наявності заяв про застосування до затриманої особи насильства, або наявності ознак застосування такого насильства.
Статтею 303 КПК України наведено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що кримінально-процесуальним законодавством не передбачено розгляд слідчим суддею клопотань про повернення суми застави.
Як зазначено у частині 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Частинами 4, 5 ст. 304 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 від 8 та 16 червня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за аналогічною заявою ОСОБА_2 з вищезазначених підстав, однак адвокат ОСОБА_2 повторно подала аналогічну заяву 22.06.2021.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження за клопотанням слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 9, 26, 206, 303- 307, 371-372, 376 КПК України, -
ухвалив:
У відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_2 про повернення застави у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000049 від 05.02.2021 відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно направити особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя