Справа № 156/590/21
Провадження № 1-кп/156/92/21
У Х В А Л А

11 серпня 2021 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції)
ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6
ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Іваничі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000349 від 09 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст.395 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Іваничівського районного суду Волинської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000349 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст.395 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу під час досудового розслідування не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції) в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений просили застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, захисника приходить до наступного висновку.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, неодружений, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.

Крім того, в провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що останній має стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а тому існують вагомі ризики вчинення останнім нових злочинів.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При вирішенні клопотання щодо продовження обвинуваченому заходу забезпечення кримінального провадження суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

Також суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 , ст.395 КК України, а ч.3 ст.185 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином. Ризики, визначені в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на даний час не зменшились, на думку суду обвинувачений зможе переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків шляхом схиляння їх до відмови від дачі показів чи дачі неправдивих показів; крім того будучи раніше судимим за вчинення аналогічних злочинів, на шлях виправлення не став, а також на даний час в провадженні суду перебуває ще один обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і при обставинах вчинення злочину, про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити й інше кримінальне правопорушення. Таким чином менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого до двох місяців.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає, що застава в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 63060 грн. є достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що відносно ОСОБА_4 Іваничівським районним судом Волинської області вже здійснюється судове провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000760 від 02.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, яке на даний час перебуває на стадії підготовчого судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор просила суд передати вище вказаний обвинувальний акт для об`єднання в одне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні не заперечували щодо передачі обвинувального акту для вирішення питання про його об`єднання з іншим обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 .

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник не заперечили щодо передачі обвинувального акту для вирішення питання про їх об`єднання.

Вирішуючи питання щодо передачі обвинувального акту для об`єднання, враховуючи думку учасників підготовчого судового засідання, які не заперечили щодо передання обвинувального акту для об`єднання кримінальних проваджень, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами передбаченими ст.217 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 334 КПК України у разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

На підставі ч.1 ст.217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Приймаючи до уваги те, що у вищезазначених кримінальних провадженнях, обвинуваченим є одна і та ж сама особа, тому враховуючи вимоги ч.1 ст.217 КПК України з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду судом усіх обставин кримінальних проваджень, процесуальної економії, слід передати кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судді Іваничівського районного суду ОСОБА_8 для вирішення суддею питання про об`єднання в одне провадження кримінальних проваджень.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст. ст. 217, 291, 314, 315-317, 331, 334, 336, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000349 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст.395 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України відкласти.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 11 серпня 2021 року
Строк дії ухвали щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 закінчується о 24 год. 09 жовтня 2021 року.
Розмір застави ОСОБА_4 визначений ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 17 червня 2021 року в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 63060 грн. залишити без змін.
Згідно з ч.7 ст.182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заставу в розмірі 63060 гривень внести на депозитний рахунок: , депозитний рахунок № UA 0002504, МФО 820172, банк ДКСУ м. Київ та надати документ, що це підтверджує суду.
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема:
прибувати за кожною вимогою суду;
не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
повідомляти суд про зміну місця проживання.
У разі внесення застави з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти у зв`язку з внесенням застави визначеної в даній ухвалі обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків покладених на нього судом застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку встановленому законом для використання коштів судового збору.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення.

Скерувати копію ухвали для виконання.

Кримінальне провадження №156/590/21, про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст.395 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України передати судді Іваничівського районного суду ОСОБА_8 для вирішення питання про його об`єднання із кримінальним провадженням №165/1102/21 про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення їй ухвали.

Суддя ОСОБА_1