справа №619/1277/21
провадження №1-кп/619/212/21
У Х В А Л А
04 серпня 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5
ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7
ОСОБА_8
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -
Ухвалою Дергачівського районного суду від 11.06.2021 справу призначено до розгляду судовому засіданні.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження термінів тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 посилаючись на наявність ризиків передбачених законом.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_6 проти задоволення клопотання про продовження термінів тримання під вартою заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід,не пов`язаний з триманням під вартою.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинувачених, захисників, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, доходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Дергачівського районного суду від 11.06.2021 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжено термін тримання під вартою до 10.08.2021.
У ст. 178 КПК України вказані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу і в тому числі однією із обставин є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Судом розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 умисного злочину, свідчить про їх підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
До того ж, судове провадження по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не завершено.
З урахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, а також вимог ч.3 ст.331 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати продовженим.
За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання обвинувачених та їх захисників про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 27, 36, 331, 392 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Вважати продовженими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 02 жовтня 2021 року включно.
В задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовити .
Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 06 серпня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1