Номер провадження: 11-сс/813/585/21
Номер справи місцевого суду: 947/9722/21 1-кс/947/4220/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ройлянка Саратського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одесавід 30.03.2021 року про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000496 від 27.03.2021 року,-

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 та застосовано відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000496 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2021року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, вчиненого за наступних обставин.

В березні 2021 року, точна дата та час в ході досудового слідства не встановлені, в невстановленому досудовим слідством місці ОСОБА_8 вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 та невстановленою досудовим слідством особою, направлену на заволодіння чужим майном з застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого.
27.03.2021 року, приблизно о 12:00 год., достовірно знаючи, що головний інженер ТОВ «Пространство» ОСОБА_11 прибуде на місце проведення цим товариством будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_3 , з грошовими коштами в сумі близько 1000000 грн., ОСОБА_8 , ОСОБА_10 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою з метою реалізації злочинної змови приїхали на автомобілі «Ford Scorpio» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи за вищевказаною адресою та на автомобільній стоянці в цьому автомобілі біля даного будівництва очікували ОСОБА_11 , який о 15 год. 32 хв. вказаного дня на своєму автомобілі марки «Lexus» реєстраційний номер НОМЕР_2 приїхав на дану стоянку та вийшов зі свого автомобіля з сумкою, в якій знаходились грошові кошти, в правій руці.
В цей час ОСОБА_8 і ОСОБА_10 згідно злочинної змови вибігли з автомобіля «Ford Scorpio» реєстраційний номер НОМЕР_1 та підбігли до ОСОБА_11 , здійснивши розбійний напад на останнього: ОСОБА_8 здійснив декілька пострілів з наявного у нього предмету схожого на пістолет в область тулуба та голови ОСОБА_11 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому лівої тім`яної кості, від чого ОСОБА_11 впав на асфальтне покриття автомобільної стоянки, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_10 нанесли ОСОБА_11 декілька ударів ногами по різним частинам тіла, а потім ОСОБА_8 вихопив з правої руки ОСОБА_11 портфель останнього - вартістю 500 гривень, в якому знаходились: грошові кошти ТОВ «Пространство» в сумі 902 000 гривень. В цей же час невстановлена досудовим слідством особа згідно злочинної змови знаходилась на сидінні водія в автомобілі «Ford Scorpio» реєстраційний номер НОМЕР_1 з працюючим двигуном, спостерігаючи за навколишнім оточенням з метою попередження ОСОБА_8 і ОСОБА_10 у випадку появи сторонніх осіб та з метою забезпечення втечі нападників з місця вчинення злочину на цьому автомобілі з майном, яким вони заволоділи.
Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та невстановлена досудовим слідством особа з цим майном поїхали з місця вчинення кримінального правопорушення на автомобілі марки «Ford Scorpio» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням останнього, спричинивши майнову шкоду ОСОБА_11 на суму 500 грн. та майнову шкоду ТОВ «Пространство» на суму 902000 грн., тобто у особливо великому розмірі.
27.03.2021 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК Українибули внесені до ЄРДР за №0000496, та 28.03.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

30.03.2021 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, офіційного працевлаштування, а тому існують ризики його переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів, а також ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одесивід 30.03.2021 року клопотання слідчого задоволено та підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначенням розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить скасувати ухвалу та обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Захисник посилається на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які обумовлюють обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178 КПК.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри, тяжкості можливого покарання та наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також врахував дані про особу підозрюваного.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема: заява про вчинення кримінального правопорушення; протоколи огляду місця події; протоколи обшуку; протоколи затримання особи; протоколи допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у своїй сукупності, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваному особливо тяжкого злочину, що вказує на існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів, а також вчинення інших кримінальних правопорушень, що на думку апеляційного суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч.2 ст.87 КПК, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спрямованого на заволодіння майном у великих розмірах та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи сторони захисту в частині відсутності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК, апеляційний суд вважає безпідставними.

Апеляційний суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування, під час якого також будуть перевірені факти щодо існування обґрунтованості підозри оголошеної ОСОБА_8 .

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою.

З огляду на вищевикладене, доводи захисника щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є безпідставними, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одесивід 30.03.2021 року щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4