Провадження № 1-кс/127/5636/21
У Х В А Л А
Іменем України
31 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
заявника клопотання: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінальної справи №05320355, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт майна, а саме: на приміщення, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 135, 3 м. кв., та магазин № НОМЕР_1 , загальною площею 138, 3 м. кв., які на праві приватної власності належать ОСОБА_3 .
Клопотання мотивовано тим, що 26.04.2005 прокуратурою Ленінського району м. Вінниці порушено кримінальну справу №05320355 за фактом шахрайських дій відносно ОСОБА_4 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, розслідування якої доручено слідчому відділу Вінницького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області.
Під час здійснення розслідування вказаної справи старшим слідчим СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 18.05.2005 винесено постанову про накладення арешту на майно. Зазначена підстава обтяження вказана й у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Відповідно вказаної постанови, накладено арешт на приміщення, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 135, 3 м. кв., та магазин № НОМЕР_1 , загальною площею 138, 3 м. кв., які на праві приватної власності належать ОСОБА_3 . Вказане майно і на даний час належить заявнику на праві приватної власності.
В подальшому, 31.07.2008 за результатами проведеного розслідування, старшим слідчим слідчого відділу Ленінського районного відділу Вінницького міського управління Управління МВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття вказаної кримінальної справи на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (1960 року), у зв`язку із відсутністю в діянні складу злочину.
Разом з тим, питання щодо скасування арешту майна вирішено не було, що на даний час, перешкоджає заявнику здійсненню права користування та розпорядження власним майном.
28.08.2020 заявник звернувся до Вінницької місцевої прокуратури щодо скасування арешту, та у відповідь йому було, повідомлено, що матеріали кримінальної справи № 05320355 від 26.04.2005 відсутні та за інформацією СУ ГУНП у Вінницькій області, матеріали вказаної справи знищено відповідно до акту №1/219 «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду».
Відповідно до статті 126 КПК України (1960 року), чинного на час накладення слідчим арешту на майно, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт мав бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. У разі закриття кримінальної справи постановою слідчого арешт майна згідно з частиною першою статті 214 КПК України (1960 року) підлягав скасуванню на підставі цього ж процесуального рішення.
Із урахуванням викладеного, а також втрати чинності КПК України (1960 року), тривалого часу, що минув після накладення арешту, знищення матеріалів кримінальної справи № 05320355, істотних організаційних і кадрових змін, що в подальшому відбулися у правоохоронних органах, з метою вирішення питання про припинення втручання у право власності заявник просив скасувати арешт накладений на майно, у зв`язку з закриттям кримінального провадження та відпалою потребою в його подальшому застосуванні.
В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив суд його задоволити.
Представник СВ РВП ГУНП у Вінницькій області, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.
Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Ленінського РВ УМВС України у Вінницькій області перебували матеріали кримінальної справи № 05320355 від 26.04.2005, яка порушена за фактом шахрайських дій, вчинених відносно ОСОБА_4 , за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 18.05.2005 накладено арешт на приміщення розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 135, 3 м. кв., та магазин № НОМЕР_1 , загальною площею 138,3 м.кв., які зареєстровані за ОСОБА_3 , на підставі договорів купівлі - продажу від 29.05.2000, посвідчених Державним нотаріусом другої Вінницької нотаріальної контори, посвідчених Державним нотаріусом другої Вінницької нотаріальної контори. Зареєстровані в реєстрі за №2-1117, та №2-1123.

Постановою старшого слідчого СВ Ленінського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 від 31 липня 2008 року кримінальну справу №05320355, відносно ОСОБА_3 , закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ст. 6 ст. 130 КПК України.

28 серпня 2020 року заявником подано до Вінницької місцевої прокуратури клопотання про скасування арешту майна у зазначеній кримінальній справі.

Однак, листом від 18 вересня 2020 року, за підписом першого заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , надано відповідь ОСОБА_3 , в якій зазначено, що згідно з інформацією Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у кримінальній справі №05320355 від 26.04.2005, яка порушена за фактом шахрайських дій, вчинених відносно ОСОБА_4 , за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, 31.07.2008 старшим слідчим СВ Ленінського РВ УМВС України у Вінницькій області прийнято рішення про закриття кримінальної справи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 Кримінально процесуального кодексу України (в редакції 1960 року) (далі -КПК України 1960 року) у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину.

Крім того, 24.02.2015 матеріали кримінальної справи №05320355 знищено відповідно до акту № 1/219 «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду».

Також установлено, що під час розслідування кримінальної справи №05320355 арешт на майно накладався під час дії КПК України 1960 року за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом. З огляду на зазначене, на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту майна у вищевказаній кримінальній справі, поширюються норми КПК України 1960 року.

Так, враховуючи втрату чинності КПК України 1960 року, тривалого часу, що минув після накладення арешту, знищення матеріалів кримінальної справи № 05320355 вирішення питання про припинення втручання у право власності шляхом звернення до слідчого або прокурора на підставі КПК України 1960 року очевидно не буде ефективним способом захисту порушеного права.

Також, даним листом заявнику роз`яснено, що з метою вирішення питання щодо скасування арешту на майно, накладеного у кримінальній справі № 05320355, він вправі звернутись з цивільним позовом до Вінницького міського суду.

Визначаючись щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя виходить з того, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. (ст. 2 КПК)

Відповідно до частини першої та другої статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом (КПК України).

Згідно з пунктом 18 статті 3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За правилами визначеними частиною першою статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

З аналізу вищенаведених норм слідує висновок про те, що слідчий суддя здійснює повноваження судового контролю, в тому числі, щодо накладення та скасування арешту майна, виключно в межах здійснення досудового розслідування, яке розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та завершується днем звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або ж днем ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною третьою статті 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України).

Отже, Кримінальним процесуальним кодексом України визначено, що слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування, однак з матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування кримінальної справи №05320355 закінчено та за його наслідками слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, а відтак у слідчого судді відсутні повноваження для розгляду та задоволення клопотання про скасування арешту майна, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Поряд з цим, суд звертає увагу на наступне.

Як зазначено вище під час розслідування кримінальної справи №05320355 арешт на майно накладався під час дії КПК України 1960 року за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом.

Відповідно до пункту 9 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (в редакції 2012 року) арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України 2012 року, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до частини шостої статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 174 КПК України 2012 року як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому у застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Проте, слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому КПК України 2012 року. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження КПК України не передбачає.

В той же час, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19 висловлено правову позицію щодо того, що:

- спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства;
- питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Отже, скасування арешту майна, що накладений органом досудового слідства під час процесу досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року, має відбуватись в порядку цивільного судочинства.

Оскільки з клопотання ОСОБА_3 слідує, що арешт на майно був накладений до набрання чинності КПК України 2012 року (у 2005 році), такий арешт продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у вищезазначеному порядку, а відтак вирішення питання про скасування арешту майна має відбуватися в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінальної справи №05320355, слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 3, 26, 100, 170, 219, 284, 303, 309, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінальної справи №05320355, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя