Код суду 233 Справа № 233/4903/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001058 від 01 вересня 2016 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянки України, із середньо-технічною освітою, одруженої, працюючої медичною сестрою Костянтинівської міської інфекційної лікарні, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

31 серпня 2016 року, приблизно о 21 годині (більш точного часу судовим розглядом не встановлено), ОСОБА_10 разом зі своїм сином ОСОБА_11 , чоловіком ОСОБА_12 та колишньою невісткою ОСОБА_13 і її сестрою ОСОБА_6 перебували на території ЗОШ № 16 м. Костянтинівка Донецької області, яка розташована за адресою: м. Костянтинівка, вул. Преображенська, 60. Вказані вище особи зустрілись разом з метою вирішення непорозумінь, які виникли між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 з приводу розірвання їх шлюбу та виниклих у зв`язку з цим питань.
Під час розмови між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 відбувся конфлікт, під час якого ОСОБА_10 та ОСОБА_6 почали сваритися та ображати одна одну. В цей час ОСОБА_10 почала відчувати неприязнь до ОСОБА_6 , в результаті чого у неї виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень останній.
31 серпня 2016 року, приблизно о 21.30 год. (більш точного часу судовим розглядом не встановлено), ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи на території ЗОШ № 16 за вищевказаною адресою, підійшла до ОСОБА_6 , яка сиділа на лавці, схопила її руками за волосся та стягнула з лавки. Після цього, продовжуючи правою рукою тримати ОСОБА_6 за волосся, ОСОБА_10 нанесла не менше 5 ударів лівою рукою по голові ОСОБА_6 , а коли остання намагалась відштовхнути від себе ОСОБА_10 , то вона схопила лівою рукою кисть правої руки ОСОБА_6 і вивернула її назовні, після чого ОСОБА_10 , продовжуючи тримати правою рукою волосся ОСОБА_6 , нанесла останній не менше 2 ударів взутими ногами в область правого стегна та лівої гомілки.
Своїми умисними діями, безпосередньо направленими на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 заподіяла ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: синці в області правого стегна та лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; частковий відрив нігтьової пластини 5-го пальця правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день).
Обвинувачена ОСОБА_10 у судовому засіданні свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнала та пояснила, що 31 серпня 2016 року близько 16 години вона прийшла з роботи. Її син ОСОБА_11 сказав, що його дружина ОСОБА_14 у черговий раз зібрала речі і пішла, начебто через те, що вона знайшла квартиру на «Цинковом», але він не хотів туди йти. Потім син сказав, що телефонувала ОСОБА_14 і сказала, щоб він приніс половину весільних коштів із шкатулки. Він віддав ОСОБА_15 шкатулку і разом з ОСОБА_16 пішли гуляти. Через деякий час син зателефонував і сказав, що ОСОБА_14 прийшла із сестрою ОСОБА_17 до школи і вимагає віддати всі гроші, які були подаровані на весілля. Вона з чоловіком прийшли до двору школи, де ОСОБА_17 сиділа на лавці і вимагала гроші, погрожуючи її сину ОСОБА_18 . Коли вони збиралися йти, то ОСОБА_17 сказала, що можуть знайти наркотики у дворі і її син хай «оглядається». Вона нахилилася до Лідії і та схопила правою рукою за лівий рукав її куртки, при цьому намагалася вдарити ногою. ОСОБА_19 вона нічого не наносила і не чіпала її, просто нахилилася до неї і сказала, хто вона така є, після чого та сама накинулася, схопила правою рукою за куртку, але її чоловік відразу став між ними, мовивши що це провокація і вони пішли. У конфлікті вона участі не приймала, так як готувалася до операції. Вона бачила як ОСОБА_17 і ОСОБА_14 пішли вниз по вул. Щорса. Ввечері зателефонували з поліції і вона з чоловіком приїхали до травмпункту 5 лікарні. ОСОБА_20 сиділа на вулиці, а ОСОБА_21 сиділа в автомобілі поліції. Вона з чоловіком дали пояснення і поїхали додому.

Суд вважає, що провина обвинуваченої ОСОБА_10 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів:

- потерпіла ОСОБА_6 повідомила у судовому засіданні, що 31 серпня 2016 року виник конфлікт між її сестрою ОСОБА_22 та ОСОБА_11 через замалу суму грошей, подарованих на весілля, та принесених ОСОБА_11 . Вона зателефонувала ОСОБА_23 і запитала, чому він приніс мало грошей, у зв`язку з чим домовилися зустрітися на території 16 школи о 20 годині. ОСОБА_24 прийшов із другом ОСОБА_25 . Її сестра ОСОБА_14 залишилася із ОСОБА_16 , а вона з ОСОБА_26 відійшли поспілкуватися з приводу грошей. ОСОБА_26 сказав, що достатньо і цієї суми, на що вона відповіла, що будуть звертатися до суду. Вони підійшли до ОСОБА_15 і ОСОБА_16 і ОСОБА_24 зі ОСОБА_16 пішли. Через декілька хвилин прийшли ОСОБА_10 з чоловіком ОСОБА_12 і почала ображати її і її сестру. Вона сиділа на лавці, ОСОБА_10 підійшла, плюнула їй в обличчя, за волосся стягнула з лавки і почала наносити удари руками і ногами. Потім ОСОБА_12 розтягнув їх. Вона телефонувала до поліції, але з мобільного телефону не виходило, і тоді вона зателефонувала ОСОБА_27 і він відвіз її до травмпункту. Через деякий час приїхала поліція і слідом ОСОБА_10 з чоловіком. З поліцією вона поїхала на територію школи, де на місці показала, як все сталося. Від дій ОСОБА_10 вона отримала гематоми на правій нозі, на зовнішній боковій поверхні, які викликали біль, був зірваний ніготь мізинця правої кисті, боліла голова. ОСОБА_10 тримала її за волосся правою рукою, а лівою рукою наносила удари в область голови, також нанесла лівою ногою їй по нозі близько 4-5 ударів. Коли вона хотіла захиститися, то ОСОБА_10 схопила її за руку і почала вивертати, внаслідок чого підірвався ніготь. До зустрічі з ОСОБА_10 у неї жодних тілесних ушкоджень не було. Також раніше між ними конфліктів не було. ОСОБА_24 вона не погрожувала і не наносила удари ОСОБА_28 ;

- свідок ОСОБА_22 повідомила у судовому засіданні, що у серпні 2016 року у вечірній час у дворі 16 школи вона з сестрою ОСОБА_29 зустрілися з ОСОБА_30 і ОСОБА_16 щоб поговорити. Під час розмови, хвилин через 10, прийшли ОСОБА_10 зі своїм чоловіком. ОСОБА_29 сиділа на лавці, до неї підійшла ОСОБА_10 , нахилилася і плюнула в обличчя, при цьому ОСОБА_21 у відповідь нічого не сказала. ОСОБА_10 схопила ОСОБА_29 за волосся і стягувала з лавки. Коли вона хотіла підійти, то чоловік ОСОБА_10 відтягнув її. Вона бачила, як ОСОБА_10 стягнула ОСОБА_29 з лавки, тримаючи рукою за волосся, і нанесла 2-3 удари в область голови. Потім ОСОБА_12 розтягнув їх. У ОСОБА_29 був зірваний ніготь, синяк в області стегна, вирване волосся і на нозі внизу були пошкодження. До зустрічі з ОСОБА_10 у ОСОБА_29 ніяких тілесних ушкоджень не було. До цієї події її чоловік ОСОБА_11 приніс 4 тисячі грн., які були частиною весільних грошей, на зустрічі розмовляли про розлучення;

- свідок ОСОБА_31 повідомив у судовому засіданні, що 31 серпня 2016 року близько 20 год. йому зателефонувала ОСОБА_29 і попросила приїхати і забрати її у школі на «Червоному». Коли він приїхав, то побачив, що ОСОБА_21 кульгала, з руки йшла кров, одяг був забруднений. Він відвіз її до травмпункту, де надали медичну допомогу, потім приїхала поліція. ОСОБА_21 була із сестрою;

- свідок ОСОБА_11 повідомив у судовому засіданні, що у вечірній час 31 серпня 2016 року він разом із ОСОБА_16 сиділи на лавці у дворі школи № 16, коли зателефонувала ОСОБА_32 і сказала, що приїде з`ясувати питання щодо грошей. Прийшла ОСОБА_14 із сестрою ОСОБА_21 і почали казати, щоб він віддав всі гроші, які були подаровані на весілля. ОСОБА_21 почала погрожувати, що підкинуть наркотики. Він зателефонував батькам. Прийшли батьки і почали з`ясовувати відносини, розмовляли про поділ грошей. ОСОБА_21 сиділа на лавці, мати підійшла до неї і сказала, що та нічого не отримає, після чого ОСОБА_21 різко встала з лавки і наблизилася до матері, але між ними став батько і конфлікт не розвився. Все сталося дуже швидко. ОСОБА_21 не скаржилася на тілесні ушкодження;

- свідок ОСОБА_33 повідомив у судовому засіданні, що у серпні 2016 року у вечірній час у дворі 16-ї школи між ОСОБА_10 та ОСОБА_29 сталася сварка через поділ грошей. Він прийшов з ОСОБА_24 , ОСОБА_18 і ОСОБА_21 відійшли і про щось розмовляли. Потім ОСОБА_18 зателефонував матері і прийшли ОСОБА_10 з чоловіком. ОСОБА_10 і Лідія спілкувалися з приводу грошей, начебто неправильно поділених, потім вони ображали одна одну і зчепилися, але ОСОБА_12 став між ними. Ніякого побиття він не бачив. До ОСОБА_21 він не підходив і не бачив тілесних ушкоджень;

- свідок ОСОБА_12 повідомив у судовому засіданні, що наприкінці серпня 2016 року у вечірній час його дружині ОСОБА_10 зателефонував їх син ОСОБА_11 і повідомив, що йому погрожують, у зв`язку з чим він з дружиною прийшли у двір 16-ї школи, де побачив, що на лавці сиділи ОСОБА_21 і ОСОБА_32 , які були налаштовані агресивно. Штрекер стояв неподалік, поруч був їх син ОСОБА_11 . ОСОБА_21 сказала щоб віддали гроші, а то більше витратите на суди. Дружина нахилилася до ОСОБА_21 і сказала їй, яка та є негідна, після чого остання кинулася на дружину. Він став між ними і нічого не сталося, він з дружиною пішли. Коли виходили з дому, то його дружина була одягнена у куртку, взута була у домашні капці. Конфлікт між його дружиною і ОСОБА_21 стався через те, що його дружина нахилилася і сказала щось на вухо ОСОБА_21 , після чого остання встала і схопила його дружину за куртку, але він став між ними. Ніяких тілесних ушкоджень у ОСОБА_21 він не бачив. У його дружини була подряпина на обличчі, але вони не захотіли фіксувати це у травмпункті;

- свідок ОСОБА_34 повідомила у судовому засіданні, що ОСОБА_10 є її сестрою і остання обвинувачується у спричиненні тілесних ушкоджень, що мало місце восени 2016 року. На той час вона бачила на руці сестри ОСОБА_35 і пластир, на обличчі також бачила ОСОБА_35 . Сестра пояснила, що зустрілася з ОСОБА_21 і ОСОБА_32 , так як з їх боку були погрози, і ці подряпини спричинила їй ОСОБА_21 коли вона останню обізвала;

- свідок ОСОБА_36 повідомив у судовому засіданні, що він є лікарем травматологом. У ОСОБА_21 було розтягнення зв`язок гомілковостопного суглоба, при цьому інструментальне вимірювання не проводилося, в проведенні ультразвукового дослідження необхідності не було. Все фіксувалося зі скарг пацієнтки. Частковий відрив нігтьової пластини це висновок травмпункту, який він підтверджував. Також було зафіксовано підшкірну гематому нижньої третини правого стегна і підшкірну гематому верхньої третини правої гомілки. ОСОБА_21 пояснювала, що була побита відомою особою. Все було зафіксовано в медичній картці. Зверталася ОСОБА_21 02 вересня 2016 року і 05 вересня 2016 року. Нігтьову пластину лікував хірург, а він все інше. Він проводив огляд, пальпацію, а також фіксувалися скарги пацієнтки.

Також у судовому засіданні були досліджені наступні докази:

- протокол огляду місця події від 01 вересня 2016 року, в ході якого було оглянуто ділянку місцевості розміром 1,5х1 м у дворі школи АДРЕСА_2 , де, як вказала потерпіла ОСОБА_6 , біля лавки їй були спричинені тілесні ушкодження свекрухою її рідної сестри, та була зафіксована обстановка на місці скоєння кримінального правопорушення;
- висновок судово-медичної експертизи № 103 від 26 вересня 2016 року, відповідно до якого: виявлені у ОСОБА_6 синці нижніх кінцівок, забій м`яких покровів голови, закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, частковий відрив нігтьової пластини 5-го пальця правої кисті, утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути як руки, так і взуті ноги людини; частковий розрив зв`язок правого гомілковостопного суглоба міг утворитися при можливому підвивиху стопи, можливо у строк і за обставин, вказаних у постанові, і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потребують для свого лікування строк понад 21 день (3 тижні);

- протокол проведення слідчого експерименту від 15 грудня 2016 року, в ході якого свідок ОСОБА_37 в приміщенні актової зали Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області розповіла та продемонструвала за допомогою статиста відомі їй обставини спричинення її сестрі ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, а саме: 31 серпня 2016 року у дворі школи № 16 на лавці сиділа ОСОБА_6 , а навпроти неї знаходилася ОСОБА_10 , яка плюнула в обличчя ОСОБА_6 , після чого схопила її правою рукою за волосся, стягнула з лавки і почала тягати за волосся. ОСОБА_6 намагалася убрати руку ОСОБА_10 , але остання лівою рукою вивернула кисть ОСОБА_6 назовні, а правою рукою, не відпускаючи волосся, нанесла 3-4 удари в область голови ОСОБА_6 , та нанесла 1-2 удари коліном по стегнам ОСОБА_6 , а також нанесла 2-3 удари взутою ногою по ногам ОСОБА_6 . Потім між ними став чоловік ОСОБА_10 та припинив бійку;
- протокол проведення слідчого експерименту від 15 грудня 2016 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 в приміщенні актової зали Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області розповіла та продемонструвала за допомогою статиста обставини спричинення їй тілесних ушкоджень, а саме: 31 серпня 2016 року вона сиділа на лавці у дворі школи № 16, де до неї підійшла ОСОБА_10 та плюнула їй в обличчя. Після чого ОСОБА_10 схопила правою рукою її за волосся, стягнула її з лавки та стала тягати за волосся, при цьому нанесла лівою рукою 5-6 ударів. Потім ОСОБА_10 вивернула своєю лівою рукою кисть її правої руки назовні і вона відчула сильний біль, так як було частково відірвано нігтьову пластину 5-го пальця правої кисті. Продовжуючи тримати правою рукою її за волосся, ОСОБА_10 нанесла взутою правою ногою по її ногах 2-3 удари, потім нанесла взутою лівою ногою по її ногах 2-3 удари. Після чого між ними став чоловік ОСОБА_10 , намагаючись припинити побиття, але ОСОБА_10 ще два рази вдарила її кулаком лівої руки в область голови, тримаючи волосся у правій руці;
- висновок судово-медичної експертизи № 103/7 від 11 січня 2017 року, відповідно до якого: тілесні ушкодження, що малися у потерпілої ОСОБА_6 , могли утворитися за обставин, вказаних на слідчих експериментах за участю ОСОБА_37 та ОСОБА_6 ;

- висновок судово-медичної експертизи № 103/36 від 19 травня 2017 року, відповідно до якого: синці нижніх кінцівок у ОСОБА_6 утворилися від дії тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Забій м`яких покровів голови, закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, утворилися від дії тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Відрив нігтьової пластини 5-го пальця правої кисті і розрив зв`язок правого гомілковостопного суглобу міг утворитися в результаті підвивиху правої стопи і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що потребує для свого лікування строк понад 21 день (3 тижні);

- протокол проведення слідчого експерименту від 04 серпня 2017 року, в ході якого свідок ОСОБА_12 в приміщенні кабінету № 13 Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області розповів та продемонстрував за допомогою статиста обставини події, а саме: 31 серпня 2016 року близько 21 години він разом із своїм сином ОСОБА_11 , дружиною ОСОБА_10 , ОСОБА_20 та ОСОБА_29 перебували на території ОШ № 16 м. Костянтинівка. ОСОБА_29 сиділа на лавці та висловлювала погрози на адресу його сина, говорячи це його дружині. Тоді його дружина ОСОБА_10 підійшла до ОСОБА_29 , нахилилася до неї обличчям до обличчя та висловилася на її адресу. ОСОБА_29 схопила ОСОБА_10 правою рукою за одяг в області тулуба, підвелася і намагалася кинутися на ОСОБА_10 , але остання виставила праву руку вперед та торкнулася волосся ОСОБА_38 . Після цього він став між жінками, відштовхнув їх у різні боки, внаслідок чого ОСОБА_29 відпустила одяг ОСОБА_10 правою рукою. Ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не наносила ОСОБА_6 ;
- протокол проведення слідчого експерименту від 04 серпня 2017 року, в ході якого свідок ОСОБА_11 в приміщенні кабінету № 13 Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області розповів та продемонстрував за допомогою статиста обставини події, а саме: 31 серпня 2016 року близько 21 години він разом із своїм батьком ОСОБА_12 , матір`ю ОСОБА_10 , колишньою дружиною ОСОБА_20 та ОСОБА_29 перебували на території ОШ № 16 м. Костянтинівка. Він бачив, що ОСОБА_29 сиділа на лавці та висловлювала погрози на його адресу. Тоді ОСОБА_10 підійшла до ОСОБА_29 , нахилилася до неї обличчям до обличчя впритул та висловилася на її адресу. ОСОБА_29 схопила ОСОБА_10 правою рукою за одяг в області тулуба, підвелася і намагалася кинутися на ОСОБА_10 . У відповідь на дії ОСОБА_38 . ОСОБА_10 виставила праву руку вперед та торкнулася волосся ОСОБА_38 . Після цього між жінками встав його батько та відштовхнув їх у різні боки, внаслідок чого ОСОБА_29 відпустила одяг ОСОБА_10 правою рукою. Ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не наносила ОСОБА_6 ;
- висновок судово-медичної експертизи № 103/36/87 від 10 серпня 2017 року, відповідно до якого: тілесні ушкодження, що малися у потерпілої ОСОБА_6 , не могли утворитися за обставин, вказаних на слідчих експериментах за участю ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 28 травня 2018 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 в приміщенні актової зали Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області розповіла та продемонструвала за допомогою статиста обставини спричинення їй тілесних ушкоджень, а саме: 31 серпня 2016 року вона знаходилася у дворі школи № 16 м. Костянтинівка, де сиділа на лавці. До неї підійшла ОСОБА_10 та плюнула їй в обличчя. Після чого ОСОБА_10 схопила правою рукою її за волосся в області чубу, стягнула її з лавки та стала тягати за волосся, при цьому нанесла лівою рукою близько 5-6 ударів. Потім ОСОБА_10 вивернула своєю лівою рукою кисть її правої руки назовні і вона відчула сильний біль, так як у той час їй було частково відірвано нігтьову пластину 5-го пальця правої кисті. Продовжуючи тримати правою рукою її за волосся, ОСОБА_10 нанесла взутою правою ногою по її ногах близько 2-3 удари, потім нанесла взутою лівою ногою по її ногах 2-3 удари. Далі між ними став чоловік ОСОБА_10 , намагаючись зупинити побиття, але ОСОБА_10 ще два рази вдарила її кулаком лівої руки в область голови, тримаючи волосся у правій руці;
- протокол проведення слідчого експерименту від 22 листопада 2018 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 на місці розповіла та продемонструвала за допомогою статиста обставини спричинення їй тілесних ушкоджень, а саме: 31 серпня 2016 року вона знаходилась у дворі ОШ № 16 м. Костянтинівка, де сиділа на лавці. До неї підійшла ОСОБА_10 , яка знаходячись навпроти неї, плюнула їй в обличчя, після чого правою рукою схопила її за волосся в області голови, стягнула її з лавки та стала тягати за волосся, при цьому нанесла близько 5-6 ударів лівою рукою (чим саме вона нанесла, долоню чи кулаком, точно сказати не може). Потім вона виставила вперед праву руку та ОСОБА_10 вивернула своєю лівою рукою кість її правої руки назовні. Саме внаслідок цих дій ОСОБА_10 їй було частково відірвано нігтьову пластину 5-го пальця правої руки та вона почула сильний біль у вказаному місці. Потім ОСОБА_10 , продовжуючи тримати її за волосся, нанесла взутою правою ногою по її ногах близько 2-3 удари, та нанесла взутою лівою ногою по її ногах 2-3 удари. Після цього між ними встав чоловік ОСОБА_10 , намагаючись припинити конфлікт. Також вона вказала, де саме на брусах сидів свідок ОСОБА_16 в момент конфлікту та напрямок, куди пішли учасники конфлікту після бійки;
- протокол проведення слідчого експерименту від 22 листопада 2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_22 на місці розповіла та продемонструвала за допомогою статиста обставини спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , а саме: 31 серпня 2016 року вона разом зі своєю сестрою ОСОБА_6 знаходилась у дворі ОШ № 16, при цьому ОСОБА_6 сиділа на лавці та навпроти неї знаходилась ОСОБА_10 , яка плюнула в обличчя ОСОБА_6 , після чого схопила її правою рукою за волосся на голові, стягнула ОСОБА_6 з лавки та почала тягати її за волосся. Потім ОСОБА_10 , продовжуючи тримати волосся ОСОБА_6 , нанесла кистю лівої руки по голові ОСОБА_6 3-4 удари, чим саме вона била, кулаком чи долоню, точно не пам`ятає. Далі ОСОБА_10 , продовжуючи правою рукою тримати за волосся ОСОБА_6 , лівою рукою вивернула кисть ОСОБА_6 назовні (демонструє механізм дії ОСОБА_10 ). Як казала їй потім потерпіла ОСОБА_6 , саме в цей момент їй було ушкоджено нігтьову пластину п`ятого пальця правої кисті. Далі ОСОБА_10 , тримаючи ОСОБА_6 за волосся, нанесла 1-2 удари коліном по стегнам ОСОБА_6 , потім ще нанесла 2-3 удари взутою ногою по обом ногам ОСОБА_6 . Потім між ними встав чоловік ОСОБА_10 та припинив конфлікт. Також вказала, де саме на брусах сидів свідок ОСОБА_16 в момент конфлікту та напрямок, куди пішли учасники конфлікту після бійки;
- протокол проведення слідчого експерименту від 11 січня 2019 року, в ході якого підозрювана ОСОБА_10 на місці розповіла та продемонструвала за допомогою статиста наступні обставини події: 31 серпня 2016 року, близько 19.00 год., вона з чоловіком прийшли до вказаного місця, оскільки перед цим їй зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що ОСОБА_6 вимагає гроші та погрожує своїми зв`язками. Вони прибули на місце близько 19.00 год. ОСОБА_29 та ОСОБА_20 сиділи на лавці. На той момент поряд з лавкою стояла пісочниця, яка на момент слідчого експерименту відсутня. ОСОБА_10 та її чоловік ОСОБА_12 присіли на пісочницю, стали розмовляти з ОСОБА_32 , проте ОСОБА_21 постійно втручалась у розмову між ними, вимагала постійно повернення другої половини весільних грошей, що були подаровані їхніми родичами. Вони намагались пояснити, що грошей немає, так як їх витратили під час весільної подорожі. У відповідь ОСОБА_6 стала погрожувати використати свої зв`язки, казала, що затягає по судах. Вона з чоловіком вирішили піти, оскільки розмова не склалася. Вона і чоловік підвелись та вже прямували з того місця, але у цей час ОСОБА_6 стала погрожувати, що підкине наркотики їм у двір, сказала, щоб син оглядався, бо «чтобы нож не оказался в боку...». Вона зупинилась, повернулась до ОСОБА_21 обличчям, нагнулась ближче та тримаючи руки в карманах сказала, що ОСОБА_29 «редкостная тварь и сволочь..» Після чого дістала праву руку з карману та вказівним пальцем ткнула в неї і сказала, що їй це все повернеться. Коли вона дістала з карману праву руку, ОСОБА_29 кинулась на неї та схопила своєю правою рукою за зап`ястя її лівої руки, а своєю лівою рукою за воріт її куртки справа. При цьому вірогідно, що ОСОБА_6 , коли хватала лівою рукою її одяг, подряпала їй щоку справа. Коли ОСОБА_21 схопила правою рукою її за ліве зап`ястя, вона її подряпала, після чого залишився шрам, який вона демонструє під час слідчого експерименту. Далі її чоловік ОСОБА_12 , побачивши агресивні дії ОСОБА_21 , став між ними, своїм корпусом роздвинувши їх в різні боки. Потім вона та ОСОБА_39 підійшли до сина, син пішов через двір школи, а вона з чоловіком пішли додому через ворота. Коли вони відійшли від школи, то бачили, що ОСОБА_21 і ОСОБА_32 стояли на проїзній частині за межами школи та пішли в протилежний від них бік - у бік трамвайних шляхів. Також вона пояснила, що в той час була взута в літні капці відкритого типу. Статист, який бере участь у слідчому експерименті, вище на зріст та крупніше, ніж ОСОБА_6 . Підтвердила, що ОСОБА_21 спричинила їй тілесні ушкодження, описані раніше;
- протокол проведення слідчого експерименту від 11 січня 2019 року, в ході якого свідок ОСОБА_12 на місці розповів та продемонстрував за допомогою статиста наступні обставини події: 31 серпня 2016 року у вечірній час його дружині ОСОБА_10 зателефонував син ОСОБА_11 , який сказав що, ОСОБА_29 вимагає гроші. Вони зібрались та пішли до школи, прибувши туди приблизно о 19.00 год. На території школи на лавці сиділи ОСОБА_29 та ОСОБА_40 . На той момент поряд з лавкою знаходилась пісочниця і він та ОСОБА_10 присіли на край пісочниці і стали розмовляти з ОСОБА_20 , проте ОСОБА_29 втрутилась в розмову та вимагала повернення другої половини весільних грошей, потім стала погрожувати судовими тяжбами, сказала «потратите на адвокатов больше». Він сказав дружині, що немає про що розмовляти і треба йти. Він та ОСОБА_10 підвелись та намагатись піти геть, але у цей час ОСОБА_6 сказала, що підкине наркотики їм на подвір`я і що хай син ходе оглядається, щоб «нож не был в боку», погрожувала якимось ОСОБА_41 . Після чого ОСОБА_10 повернулась до ОСОБА_6 та сказала їй, що вона погана людина, при цьому ОСОБА_10 вказала вказівним пальцем правої руки на ОСОБА_6 та сказала, що їй все повернеться. У відповідь ОСОБА_29 кинулась на дружину, схопила її за праву руку лівою рукою, а за одяг своєю правою рукою, і у цей момент він став між ними, рознявши їх своїм тулубом. Потім він та ОСОБА_10 пішли через ворота додому, а ОСОБА_11 пішов через подвір`я школи до брусів, де сидів його друг Штрекер. Вказав, що статист, який приймає участь у слідчому експерименті, вище на зріст чим ОСОБА_21 та крупніший за неї. Також на момент проведення слідчого експерименту відсутня пісочниця. Зазначив, що на момент подій 31 серпня 2016 року снігу не було, а на момент слідчого експерименту мається великий шар снігу. Під час слідчого експерименту він демонстрував дії ОСОБА_21 , виконуючи роль статиста, при цьому він сам є іншої статури ніж ОСОБА_6 ;
- протокол проведення слідчого експерименту від 11 січня 2019 року, в ході якого свідок ОСОБА_11 на місці розповів та продемонстрував за допомогою статиста наступні обставини події: 31 серпня 2016 року у вечірній час він знаходився на території ОШ №16 м. Костянтинівки з другом ОСОБА_42 та ОСОБА_29 і ОСОБА_40 . ОСОБА_21 стала вимагати гроші, які були потрачені під час весільної подорожі з ОСОБА_32 . Він зателефонував матері, та приблизно о 19:00 год. мати та батько прийшли до вказаного місця. У цей момент ОСОБА_32 та ОСОБА_21 сиділи на лавці, його батьки сіли поряд на пісочницю, стали розмовляти. ОСОБА_29 стала погрожувати судовими тяжбами, тоді батько сказав, що нема чого робити та треба йти. Батьки підвелись та хотіли йти, і в цей час ОСОБА_21 сказала, що підкине наркотики їм на подвір`я і розправиться з ним. Тоді ОСОБА_10 повернулась до ОСОБА_6 , прихилилась до неї та сказала, що вона «тварь и сволочь», дістала праву руку з карману та вказала пальцем на ОСОБА_6 і сказала, що все це їй повернеться. У цей час ОСОБА_29 кинулась на матір, правою рукою схопила ОСОБА_10 за ліве зап`ястя, лівою рукою схопила в районі вороту справа. Тут втрутився батько ОСОБА_12 , який став між ними та розняв їх своїм тулубом. Більше нічого не було, всі розійшлись. Пояснив, що статист, який приймає участь у слідчому експерименті, вище на зріст чим ОСОБА_21 та крупніший ніж вона. Також на момент проведення слідчого експерименту відсутня пісочниця та мається великий шар снігу;
- висновок судово-медичної експертизи № 103/36/87/9 від 23 квітня 2019 року, відповідно до якого: виявлені у ОСОБА_6 синці зовнішньої поверхні правого стегна в середній третині, зовнішньої поверхні лівої гомілки, рана 5-го пальця правої кисті з частковим відшаруванням нігтьової пластини, утворилися не менше ніж від трьох впливів тупого предмета, можливо в зазначений термін, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Діагноз: Закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, не може бути прийнятий до уваги при встановленні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, тому що в представленій медичній документації немає опису динаміки і об`єктивної симптоматики відповідно виставленому діагнозу. Діагноз: Частковий розрив зв`язок правого гомілковостопного суглоба так само не може бути прийнятий до уваги при встановленні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, так як не підтверджений даними об`єктивного дослідження. Не виключено, що синці нижніх кінцівок, з урахуванням їх локалізації, могли утворитися від впливу ніг людини, в тому числі взутих в тапки. Беручи до уваги характер і локалізацію тілесних ушкоджень, в категоричній формі не можна виключити можливість їх утворення як внаслідок падіння з висоти власного зросту, так і при інших обставинах. Для більш детальної відповіді на дане питання необхідно надавати інформацію з конкретними обставинами заподіяння тілесних ушкоджень. Не виключена можливість утворення синців нижніх кінцівок при обставинах, зазначених ОСОБА_43 і ОСОБА_6 в протоколах слідчого експерименту від 15.12.2016 р та 22.11.2018 р. Судити про можливість заподіяння рани 5-го пальця правої кисті, згідно вищевказаних протоколів, не представляється можливим через низьку інформативність щодо механізму захоплення правої кисті. Можливість заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій на підставі даних протоколу слідчого експерименту від 04.08.2017 р. за участю гр. ОСОБА_12 і гр. ОСОБА_11 виключена в категоричній формі. Можливість заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій в області нижніх кінцівок на підставі даних протоколів слідчих експериментів від 11.01.2019 р. за участю гр. ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , виключена в категоричній формі. Не виключена можливість утворення рани 5-го пальця правої кисті з частковим відшаруванням нігтьової пластини в результаті захоплення зап`ястя або одягу, згідно протоколів слідчих експериментів за участю гр. ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 від 11.01.2019 р. Згідно представленої медичної документації, на момент звернення потерпілої до лікувального закладу 31.08.2016 р. скарг, пов`язаних з порушенням функції правого гомілковостопного суглоба не малося; діагноз: «Частковий розрив зв`язок правого гомілковостопного суглоба» не виставлявся. Скарги і вищевказаний діагноз в представленій медичній документації датується 18.09.2016 р. Не виключено, що рана 5-го пальця правої кисті з частковим відшаруванням нігтьової пластини могла викликати незначну кровотечу. Відрив фаланги пальця - це втрата частини пальця на рівні суглоба. В даному випадку, правильним формулюванням діагнозу є визначення: «рана 5-го пальця правої кисті з частковим відшаруванням нігтьової пластини». Беручи до уваги малу площу поверхні рани, загоєння рани без наявності ускладнень відбувається в термін до семи діб. Поняття «відрив нігтьової пластини» має на увазі відділення нігтьової пластини від нігтьового ложа внаслідок певних факторів. Отже, дане поняття ізольовано не може трактуватися як медичний діагноз або тілесне ушкодження, тобто без урахування супутньої патології - рани. Якщо поняття відриву (або часткового відшарування) нігтьової пластини пов`язане з описом наявної рани, що вказує на травматичний вплив, то таке поєднання потрапляє під визначення медичного діагнозу і може бути розцінено як тілесне ушкодження. Якщо потерпілий відвідав травмпункт (першу добу після травми), то довідка травмпункту поряд з іншою медичною документацією в обов`язковому порядку надається для проведення судово-медичної експертизи. У більшості випадків, довідка травмпункту з результатами первинного огляду дає вичерпну інформацію про характер зовнішніх тілесних ушкоджень і в значній мірі сприяє встановленню механізму наявної травми. У представленій медичній документації немає посилань на встановлення діагнозу: «Частковий розрив зв`язок правого гомілковостопного суглоба» за допомогою інструментальних (об`єктивних) методів дослідження. Без медичних досліджень постановка діагнозу неприпустима. Діагноз виставлений таким способом не може бути науково обґрунтованим і братися до уваги. Діагноз: «Розтягнення зв`язок» виставляється лікарем-травматологом з використанням інструментальних методів дослідження;

- висновок комісійної судово-медичної експертизи № 11 від 17 вересня 2020 року, відповідно до якого: при огляді ОСОБА_6 в судово-медичній експертизі 02.09.2016 р. (згідно висновку експерта №103) у неї було виявлено наступні тілесні ушкодження: синець по зовнішній поверхні правого стегна в середній третині та синець по зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, наявність в області 5-го пальця правої кисті марлевої пов`язки. Інших тілесних ушкоджень не виявлено. При звернені за медичною допомогою в травмпункт 31.08.2016 р. о 23 год. 30 хв. їй було встановлено діагноз: «Ушиб мягких тканей головы, частичный отрыв ногтевой пластинки 5-го пальца правой кисти. Ушиб, подкожная гематома нижней трети правого бедра». В подальшому, при амбулаторному лікуванні та лікуванні на денному стаціонарі, їй додатково було встановлено наступні діагнози: «Множественные гематомы на волосиситой части головы. ЗЧМТ: сотрясение головного мозга». Також, при огляді травматологом 18.09.2016 р. було встановлено діагноз: «Частичный разрыв связок правого голеностопного сустава». Синці в області правого стегна та лівої гомілки утворились від дії тупих твердих предметів, в результаті, як мінімум, двох травмуючи впливів, можливо в зазначений термін часу та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Частковий відрив нігтьової пластини 5-го пальця правої кисті утворився від однократного травматичного впливу тупим предметом або при контакті з таким, можливо в зазначений термін часу, та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день). Відсутність будь-яких тілесних ушкоджень в області голови та обличчя ОСОБА_6 при огляді її в судово-медичній експертизі, опис клініко-неврологічної симптоматики в медичних документах, як первино, так і в динаміці, не підтверджують наявність у неї закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку. В зв`язку з вищезазначеним та згідно методичних рекомендацій «Сучасні принципи судово-медичної експертизи при струсі головного мозку», даний діагноз експертною комісією при дачі висновків не враховувався. Діагноз «Частковий розрив зв`язок правого гомілковоступневого суглобу» експертною комісією при дачі висновків також не враховувався, так як він був встановлений на підставі суб`єктивних факторів і не підтверджений об`єктивними відомостями, а саме: відсутність будь-яких скарг та патологічних змін зі сторони правого гомілковоступневого суглобу у перші дні після події, опис клінічної картини, відсутність підтвердження інструментальними методами дослідження (рентгенографія, комп`ютерна томографія, МРТ гомілково-ступневого суглобу тощо) та термін часу впродовж якого був встановлений даний діагноз - через 18 діб. За характером тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_6 , неможливо однозначно висловитись про індивідуальні ознаки травмуючих предметів. Щодо синців обох нижніх кінцівок, то при їх спричиненні удари наносились з силою, достатньою для їх утворення. Синці правого стегна та лівої гомілки, враховуючи їх локалізацію, могли утворитись при ударах ногами сторонньої людини. Будь-яких тілесних ушкоджень або об`єктивних слідів від них, характерних для їх утворення при можливій самообороні, при огляді ОСОБА_6 в судово-медичній експертизі не виявлено та в наданих медичних документах не зазначено. Локалізація тілесних ушкоджень по різним ділянкам тіла свідчить про неможливість їх утворення внаслідок падіння ОСОБА_6 з висоти власного зросту на тверду поверхню. По локалізації тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 однозначно визначити взаєморозташування її та обвинуваченої ОСОБА_10 по відношенню одна до одної в момент утворення тілесних ушкоджень неможливо. Однак, не виключено, що воно (взаєморозташування) могло змінюватися. Тілесні ушкодження у вигляді синців правого стегна та лівої гомілки, за механізмом утворення могли бути спричинені при обставинах, зазначених свідком ОСОБА_13 та потерпілою ОСОБА_6 під час проведення з ними слідчих експериментів, як від 15.12.2016 року, так і 22.11.2018 року, тобто при ударах ногами сторонньої людини по ногам ОСОБА_6 . Частковий відрив нігтьової пластини 5-го пальця правої кисті міг утворитися як при викручуванні рукою сторонньої людини кисті правої руки ОСОБА_6 , так і при захваті самою ОСОБА_6 пальцями правої кисті своєї руки предметів одягу або руки іншої людини (за умови, що нігтьова пластина 5-го пальця правої кисті достатньо вистояла за рівень нігтьового ложа). Висловитись щодо факту нанесення ударів рукою сторонньої людини по голові потерпілої, якщо такі і мали місце, не надається за можливе. Згідно даних протоколів проведення слідчих експериментів від 04.08.2017 року в показах, зазначених свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , повністю відсутні будь-які данні про механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Згідно протоколів проведення слідчих експериментів від 11.01.2019 року в показах, зазначених свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_10 , також повністю відсутні будь-які дані про механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Слід зазначити, що тактика проведення додаткових методів дослідження, крім огляду хворого та надання медичної допомоги, залежить від встановленого діагнозу та медичного оснащення травмпункту медичного закладу.
Суд вважає вищеописані досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченої та визнання її винуватості.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченої у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, знаряддя злочину (тупі предмети), поведінку обвинуваченої і потерпілої, що передувала події та під час події, а також поведінку обвинуваченої після події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_10 у досить короткий проміжок часу, на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження, маючи умисел та бажаючи настання шкідливих наслідків.

Обставин, які б вказували на отримання потерпілою ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у інший, ніж це встановлено дослідженими доказами за цим вироком спосіб, під час судового розгляду не встановлено.

В ході судового розгляду досліджено судом достатньо вищенаведених доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність обвинуваченої ОСОБА_10 до умисного спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин.

Посилання обвинуваченої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , які є однією родиною, на те, що обвинуваченою ОСОБА_10 не спричинялися потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути обвинуваченою відповідальності за вчинене, оскільки це спростовується висновками досліджених у судовому засіданні судово-медичних експертиз, проведеними слідчими експериментами за участю потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_22 , а також поясненнями у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_22 , чим було встановлено обставини та механізм спричинення потерпілій тілесних ушкоджень. З пояснень свідка ОСОБА_31 вбачається, що 31 серпня 2016 року він забирав ОСОБА_6 у школі на «Червоному», при цьому остання мала тілесні ушкодження, і відвіз її до травмпункту. При цьому суду не надано жодних доказів того, що потерпіла ОСОБА_6 мала будь-які тілесні ушкодження до конфлікту з обвинуваченою ОСОБА_10 .

З наведеного вбачається, що як до, так і після спричинення обвинуваченою ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_44 тілесних ушкоджень, потерпіла не могла представляти щодо обвинуваченої будь-якої небезпеки, що мала усвідомлювати обвинувачена, але, незважаючи на цей факт, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно спричинила потерпілій легкі тілесні ушкодження.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_10 31 серпня 2016 року мала реальну можливість уникнути будь-якого конфлікту та спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , але умисно, в короткий проміжок часу, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно спричинила потерпілій легкі тілесні ушкодження, хоча з боку потерпілої на той час не мало місце вчинення будь-яких неправомірних дій щодо неї.

Щодо посилання захисника обвинуваченої ОСОБА_9 на недопустимість наступних доказів: медичної довідки за підписом лікаря ОСОБА_45 на ім`я ОСОБА_6 ; висновку комісійної судово-медичної експертизи № 11 від 17 вересня 2020 року; висновків судово-медичної експертизи № 103 від 26 травня 2016 року, № 103/36 від 19 травня 2017 року, № 103/36/87 від 10 серпня 2017 року; протоколів проведення слідчих експериментів від 15 грудня 2016 року та від 04 серпня 2017 року; чеку на суму 33,80 грн., суд зазначає, що вказані докази (документи) не містять ознак та критеріїв, передбачених ст. 87 КПК України, за наявності яких суд міг би визнати їх недопустимими.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дослідив, проаналізував всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, у відповідності критерію доведення ними обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, поза розумним сумнівом, що відповідає положенням ч.2 ст. 17 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, дотримуючись загальних засад кримінального судочинства, оцінивши кожний із доказів, наданих сторонами кримінального провадження з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку щодо обвинуваченої, приходить до висновку про те, що прокурором та потерпілою доведено поза розумним сумнівом вину обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, так як вона своїми діями заподіяла умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вчинене ОСОБА_10 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, на час вчинення відносилося до злочинів невеликої тяжкості, а внесеними змінами до КК України, на даний час є кримінальним проступком.

Суд не знаходить підстав для кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_10 за ч.1 ст. 122 КК України, як було викладено у первісному обвинуваченні і підтримано потерпілою та її представником, оскільки відповідальність за таке кримінальне правопорушення настає у разі спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, а проведеними по даному кримінальному провадженню судово-медичними експертизами, у т.ч. комісійною, не підтверджено наявності у потерпілої ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченої, за відсутності обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_10 раніше не судима; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_10 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді штрафу, оскільки остання має дохід, приходячи при цьому до переконання, що її виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, її поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, ставлення до скоєного, висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Зважаючи на те, що з часу вчинення кримінального правопорушення, 31 серпня 2016 року і до часу ухвалення вироком минуло більше ніж 3 роки, то відповідно до ст. 49 КК України закінчилися строки давності.

Проте, зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_10 не визнавала своєї вини і до суду під час розгляду кримінального провадження не заявлялося клопотань про звільнення обвинуваченої ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_10 має бути звільнена від призначеного покарання за спливом строків давності.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов, в якому вона просила стягнути на її користь з обвинуваченої ОСОБА_10 : у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином та ушкодженням здоров`я 555,00 грн.; у відшкодування моральної шкоди - 30000,00 грн.; у відшкодування витрат на правову допомогу 5000,00 грн.

Стосовно цивільного позову слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналізуючи наведені норми права та конкретні обставини справи, беручи до уваги, що вина обвинуваченої ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України доведена, що детально викладено у даному вироку вище, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається, у позові зазначено, що матеріальна шкода, завдана потерпілій, складає 555,00 грн., яка полягає у понесених потерпілою витратах на лікувальні засоби, медичні препарати.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що документально підтверджено витрати на лікувальні засоби, медичні препарати у сумі 651,50 грн. по чеках, які відповідають періоду лікування потерпілої внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення витрат на лікувальні засоби, медичні препарати у сумі 555,00 грн., як просила потерпіла у позові.

Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються з витрат на правову допомогу.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з належних та допустимих доказів, а саме квитанції до прибуткового касового ордеру № 9/11 від 09 листопада 2017 року, розрахунку витрат на правову допомогу, потерпіла сплатила вартість таких витрат у розмірі 5000,00 грн.

За таких обставин наявні підстави для стягнення з обвинуваченої на користь потерпілої витрат на правову допомогу у зазначеному розмірі.

Що стосується моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Так, згідно ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Положення ч.1 ст. 1168 ЦК України свідчать про те, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з ч.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», доведенню підлягають: 1) наявність моральної шкоди; 2) протиправність діяння її заподіювача; 3) наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; 4) наявність вини останнього в заподіянні шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналізуючи наведені норми права та враховуючи обставини справи, суд вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки потерпіла ОСОБА_6 саме у зв`язку з неправомірними діями обвинуваченої ОСОБА_10 перенесла душевні страждання, пов`язанні з отриманням легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд вважає, що факт душевного болю є беззаперечним і вказані обстави дійсно призвели до погіршення емоціонального стану, морального здоров`я потерпілої. Постійна тривога, порушення нормальних життєвих зв`язків та стосунків з оточуючими людьми, необхідність певний час перебувати на лікуванні, свідчить про обґрунтованість позовних вимог потерпілої.

На думку суду, справедливим слід визначити розмір моральної шкоди, виходячи з того, що цінність здоров`я та життя людини не можна визначити в грошах, тому будь-яка сума на відшкодування моральної шкоди реально не компенсує моральні страждання.

Суд бере до уваги характер та тяжкість скоєного правопорушення, глибину моральних страждань потерпілої, вимоги розумності та справедливості, матеріальне становище сторін, і вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на відшкодування моральної шкоди 15000,00 грн.

Інші процесуальні витрати відсутні.

Відомостей щодо речових доказів суду не надано.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_10 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одну тисячу двадцять) грн.

На підставі ч.5 ст. 74, п.1 ч.1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженій ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з засудженої ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_6 :

- у відшкодування матеріальної шкоди 555,00 грн.;

- у відшкодування моральної шкоди 15000,00 грн.;

- у відшкодування витрат на правову допомогу 5000,00 грн.,

а всього стягнути 20555 (двадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Інші процесуальні витрати відсутні.

Відомостей щодо речових доказів суду не надано.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя