Справа № 404/655/21
Номер провадження 1-кп/404/42/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді Поступайла В.В.,

при секретарі Урсатьєвій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0000039 про обвинувачення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора Корженка Д.О.,

захисника Фільштейна В.Л.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ :

Наказом №13-к від 06.03.2017 року по Управлінню Державної міграційної служби України в Кіровоградській області (далі УДМС України в Кіровоградській області) ОСОБА_1 з 07.03.2017 року призначено на посаду головного спеціаліста Подільського районного сектору у м.Кропивницькому УДМС України в Кіровоградській області.
Відповідно до наказу №12 від 22.03.2017 року, з 01.01.2017 року введено в дію штатний розпис УДМС України в Кіровоградській області на 2017 рік та назву «Подільський районний сектор у м.Кропивницькому УДМС України в Кіровоградській області» змінено на «Подільський районний відділ у м.Кропивницькому УДМС України в Кіровоградській області», в силу чого ОСОБА_1 став обіймати посаду головного спеціаліста Подільського районного відділу у м.Кропивницькому УДМС України в Кіровоградській області.
Згідно з п.38 ч.4 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №360 від 20.08.2014 року, одним з основних завдань ДМС України являється виконання в межах повноважень, передбачених законом, правозастосовних і правоохоронних функцій. З огляду на викладене, відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», обіймаючи посаду головного спеціаліста Подільського районного відділу у м.Кропивницькому УДМС України в Кіровоградській області, ОСОБА_1 являється працівником правоохоронного органу.
Так, 26.08.2020 року, більш точного часу не встановлено, головний спеціаліст Подільського районного відділу у м.Кропивницькому УДМС України в Кіровоградській області ОСОБА_1 за місцем роботи по АДРЕСА_2 , зустрів свого знайомого ОСОБА_2 , який звернувся до відділу за оформленням та видачею паспорту громадянина України.
Довідавшись від ОСОБА_2 про знайомого останнього ОСОБА_3 , який у 2020 році закінчив навчання у Центральноукраїнському національному технічному університеті та відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Указу Президента України №13/2020 від 16.01.2020 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році», підлягає призову на строкову військову службу як особа, що не досягла 27-річного віку, ОСОБА_1 вирішив скористатись цією ситуацією для власного протиправного збагачення, використовуючи свої особисті зв`язки в органах місцевого самоврядування, правоохоронних органах та ІНФОРМАЦІЯ_2 , набутих під час перебування на службі в органах ДМС в Кіровоградській області.
Діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 за умови надання ОСОБА_3 неправомірної вигоди для себе в сумі 3500 доларів США, здійснити завдяки своїм особистим зв`язкам в органах місцевого самоврядування, правоохоронних органах та ІНФОРМАЦІЯ_2 , вплив на прийняття рішення вказаними особами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, які входять до складу призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі МВК), про звільнення ОСОБА_3 від призову на строкову військову службу.
На пропозицію ОСОБА_1 ОСОБА_2 пообіцяв повідомити про це ОСОБА_3 та проінформувати про прийняте рішення пізніше. Водночас, довідавшись про розмір неправомірної вигоди (3500 доларів США), який був для ОСОБА_3 значним, та усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_1 , 27.08.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 добровільно звернулися до УСБУ в Кіровоградській області із відповідними заявами, з метою викриття ОСОБА_1 та в подальшому діяли під контролем правоохоронних органів.
Усвідомлюючи характер своїх суспільно небезпечних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів та з метою доведення злочинного умислу до кінця, 25.09.2020 року з 18 год. 05 хв. по 18 год. 25 хв. ОСОБА_1 за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на території АЗС «Окко» по вул.Вокзальній, 14-а у м.Кропивницькому. Під час даної зустрічі ОСОБА_1 особисто висловив ОСОБА_3 зазначену вище пропозицію та висловив намір за надання неправомірної вигоди для себе в сумі 3500 доларів США здійснити найближчим часом вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування посадових осіб міської ради міста Кропивницького, Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та Кропивницького МВК, які входять до складу призовної комісії МВК, про звільнення ОСОБА_3 від призову на строкову військову службу.
За результатами зустрічі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 домовились зустрітися пізніше, коли ОСОБА_3 буде готовий передати всю суму неправомірної вигоди, разом із своїми особистими документами (паспортом громадянина України, посвідченням про приписку до призовної дільниці), їх копіями та фотознімками ОСОБА_3 , необхідними ОСОБА_1 для подальшої передачі особам, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, а також на прийняття рішення про звільнення від призову на строкову військову службу.
Діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди до кінця, 01.10.2020 року з 17 год. 56 хв. по 18 год. 27 хв., ОСОБА_1 за попередньою домовленістю повторно зустрівся з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на території АЗС «WOG» по вул.Габдрахманова, 46 у м.Кропивницькому та підтвердив факт необхідності передачі йому неправомірної вигоди. З метою усамітнення при одержанні грошових коштів у якості неправомірної вигоди ОСОБА_1 запропонував прослідувати до салону автомобіля «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_3 , на якому останній разом із ОСОБА_2 приїхали на зустріч.
Перебуваючи на сидіння водія, ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 , який сидів на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, свої особисті документи (паспорт громадянина України та посвідчення про приписку до призовної дільниці), їх копії, а також фотознімки. Після перерахунку в присутності ОСОБА_1 грошових коштів та наочного переконання того у наявності повної суми в розмірі 3500 доларів США, ОСОБА_3 простягнув їх ОСОБА_1 , проте ОСОБА_1 , побоюючись брати в руки ці кошти через можливе викриття правоохоронними органами, попросив покласти їх у переданий йому паспорт громадянина України, який він у цей час тримав у руках та розкрив для зручності, що ОСОБА_3 виконав, поклавши вказані грошові кошти у сумі 3500 доларів США купюрами по 100 доларів США у розкритий ОСОБА_1 паспорт.
Таким чином, ОСОБА_3 , перебуваючи на території АЗС «WOG» у салоні автомобіля «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , передав, а головний спеціаліст Подільського районного відділу у м.Кропивницькому УДМС України в Кіровоградській області ОСОБА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що одержує від ОСОБА_3 неправомірну вигоду за здійснення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (посадовими особами міської ради міста Кропивницького, працівників ГУНП в Кіровоградській області та Кропивницького МВК, які входять до складу призовної комісії МВК) про звільнення ОСОБА_3 від призову на строкову військову службу, одержав в якості неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 3500 доларів США, що станом на 01.10.2020 року становить 99087 грн. за офіційним курсом національної валюти по співвідношенню до іноземних валют, тим самим довівши свій злочинний умисел до кінця.
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України.

Під час судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_1 та прокурором Корженком Д.О. за участі захисника обвинуваченого адвоката Фільштейна В.Л. 13.07.2021 року укладено угоду про визнання винуватості (далі угода).
За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_1 зобов`язується беззастережно визнати вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті.
При цьому обвинуваченим ОСОБА_1 за участю захисника та прокурором Корженком Д.О. узгоджено покарання обвинуваченому за ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн.
Заслухавши думку захисника, який вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України, аналогічні доводи прокурора, який також вказав про наявність підстав до затвердження угоди про визнання винуватості, обвинуваченого ОСОБА_1 , який наполягав на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та ч.4 ст.474 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_1 зазначив, що повністю, безумовно та беззастережно визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, підтвердивши після затвердження угоди усі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.
Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, ст.472, ч.ч.4, 6 ст.474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч.7 ст.474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:
- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.2 ст.369-2 КК України як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та місцевого самоврядування;
- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, як зазначено в угоді та під час судового розгляду сторонами угода укладена враховуючи суспільний інтерес в забезпеченні швидкого судового провадження, а також із врахуванням сприяння після укладення угоди обвинуваченого у розкритті та розслідуванні цього кримінального правопорушення під час вказаного розгляду;
- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;
- узгоджена сторонами міра покарання ОСОБА_1 за ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн., відповідає вимогам ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного, який осудний, одружений (т.4 а.п.147), має на утриманні малолітню дитину (т.4 а.п.148), вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, піклується про батьків, які є пенсіонерами, і проживає разом з малолітньою дитиною дружини (т.4 а.п.149-151), позитивно характеризується, на обліках у закладах з надання психіатричної допомоги не перебуває (т.1 а.п.132, 134), згідно з досудовою доповіддю представника органу пробації Стеценко Д.М. має середні ризики вчинення повторних правопорушень та небезпеки для суспільства та існує можливість його виправлення без ізоляції від суспільства (т.4 а.п.54), обставини, які пом`якшують покарання, до яких відноситься повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення та наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_1 з`являється на виклики до суду та не ухиляється від них, до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді застави, умови якої не порушувалися, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Також суд керується положеннями ч.11 ст.182 КПК України, якими передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України. При цьому враховує те, що у судовому засіданні не доведено підстав для застосування спеціальної конфіскації майна, на яке накладено арешт, тому арешт, накладений на нього (т.2 а.п.4-6), відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню, а майно поверненню власникам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.07.2021 року між прокурором Корженком Дмитром Олександровичем та обвинуваченим ОСОБА_1 за участю захисника Фільштейна Володимира Леонідовича у місті Кропивницькому у кримінальному провадженні №0000039.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити заставу в розмірі 109850 грн.
Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 109850 (сто дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень, внесену ОСОБА_4 за ОСОБА_1 у вказаному кримінальному провадженні на депозитний рахунок №UA0016294, отримувач коштів ТУ ДСА України в Миколаївській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, згідно з квитанцією №0.0..1 від 06.10.2020 року АТ КБ «ПриватБанк», повернути заставодавцю ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 3922 грн. 80 коп.

Речові докази:
- мобільний телефон «iPhone 7» (т.3 а.п.81-83) - повернути обвинуваченому ОСОБА_1 ;
- контрольний зразок спеціальної хімічної речовини «Світлячок-М», контрольний зразок серветки, змиви з рук (т.3 а.п.81-83) знищити;
- грошові кошти в сумі 3500 доларів США (т.3 а.п.77-79) повернути УСБУ в Кіровоградській області;
- світлокопії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_3 (т.2 а.п.25-26) зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 08.10.2020 року на майно, вилучене під час затримання ОСОБА_1 01.10.2020 року (т.2 а.п.4-6), на предмети, в тому числі, які визнані речовими доказами, долю яких вирішив суд, - скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда В.В. Поступайло