Справа № 183/1066/21
№ 1-кп/183/955/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 01 березня 2021 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000020 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ільниця Іршавського району Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого водієм ТОВ «Перфецт тундер», не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 згідно з наказом ТОВ «Шаролезька вівця» № 02/09/13-П від 02 вересня 2013 року призначений на посаду директора.
Відповідно до п. 7.8. Статуту ТОВ «Шаролезька вівця» в Товаристві створюється одноособовий виконавчий орган Директор, який користується наступними повноваженнями:
- вирішує усі питання діяльності Товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції зборів Учасників;
- діє від імені Товариства в межах, встановлених Законом України «Про господарські товариства» та установчими документами;
- має право без довіреності виконувати дії від імені Товариства.
Так, 19 серпня 2013 року державним виконавцем відділу ДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 904/3268/13 від 07 серпня 2013 року, виданого на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13 червня 2013 року та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01 серпня 2013 року, які набрали законної сили 01 серпня 2013 року про стягнення з ТОВ «Шаролезька вівця» на користь Українсько-російського ТОВ ТК «Югос» боргу в розмірі 153119,17 грн. В подальшому відповідно до постанови № 904/3268/13 від 26 листопада 2013 року Вищого господарського суду України сума стягнення була зменшена до 100605,74 грн.
03 вересня 2013 року в ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем ОСОБА_6 для забезпечення реального виконання рішення суду було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ТОВ «Шаролезька вівця», про що 03 вересня 2013 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
06 листопада 2013 року державним виконавцем ОСОБА_6 в присутності представника Українсько-російського ТОВ ТК «Югос» ОСОБА_7 та директора ТОВ «Шаролезька вівця» ОСОБА_3 було описано та арештовано рухоме майно боржника, а саме: трактор колісний марки МТЗ-82.1 2002 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 , та барани племінні у кількості 138 штук, про що було складено акт опису й арешту майна № 978 від 06 листопада 2013 року.
Вказане майно було передане на відповідальне зберігання директору ТОВ «Шаролезька вівця» ОСОБА_3 , при цьому останньому було повідомлено про кримінальну або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного та арештованого майна, про що він особисто поставив свій підпис в акті опису й арешту майна № 978 від 06 листопада 2013 року.
В подальшому директор ТОВ «Шаролезька вівця» ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного та арештованого майна, незаконно, в порушення умов зберігання майна, яке було арештовано та передане йому на відповідальне зберігання, 02 грудня 2013 року здійснив зняття з обліку в Державній інспекції сільського господарства трактору колісного марки МТЗ-82.1 2002 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 , і в подальшому здійснив його відчуження, уклавши договір купівлі-продажу № 29/11-1 від 29 листопада 2013 року з ОСОБА_8 , чим здійснив незаконні дії щодо майна, яке описано та на яке накладено арешт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує, відмовився від надання пояснень на підставі ст. 63 Конституції України. У скоєному щиро кається.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України відчуження майна, на яке накладено арешт та яке описано.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, раніше не судимий, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, займається суспільно-корисною працею, що разом із обставиною, яка пом`якшує покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу на користь держави.
Разом з тим необхідно зазначити, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року внесено зміни, у тому числі, і до ст. 388 КК України, а саме: «в абзаці другому частини першої слова "від двохсот до п`ятисот" замінити словами "від однієї тисячі до чотирьох тисяч".
Покарання за статтею 388 КК України в редакції Закону України № 3795-VI від 22.09.2011 року передбачено, в тому числі, у виді штрафу на користь держави у розмірі від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Тому, з урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 388 КК України, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 5 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 388 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3 400 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку вручити ОСОБА_3 та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1