Справа №295/5399/21
УХВАЛА
Іменем України

05.05.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000379 від 02.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням в інтересах ОСОБА_5 , у якому просить слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.08.2020 року по справі №295/10268/20, на земельну ділянку площею 0,1586 га, із кадастровим номером :08:001:2262, а також скасувати накладену на підставі згаданої вище ухвали заборону вчинення будь-яким особам будь-яких реєстраційних дій стосовно даної земельної ділянки. Адвокат зазначає, що слідчим суддею був накладений арешт на земельну ділянку, яку придбала та якою володіє його довіритель ОСОБА_5 .

Власник ділянки ОСОБА_5 та її представник вважають, що арешт на ділянку у рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000379 накладено необґрунтовано та безпідставно, а земельна ділянка не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні з наступних підстав. Так, за словами адвоката, ОСОБА_5 придбала у власність земельну ділянку з кадастровим номером № :08:001:2262 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 411 від 23.03.2020, у ОСОБА_7 . Остання набула указану ділянку у власність фактично за два роки до реєстрації кримінального провадження, а саме 17.02.2017 відповідно до рішення Оліївської сільської ради 11 сесії 7 скликання. Адвокат зазначає у клопотанні, що в матеріалах проекту землеустрою земельної ділянки за кадастровим номером :08:001:2262 знаходиться лист Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 05.05.2018 за № -6-0.15-1272/123-18 відповідно до якого управління повідомило, що за наявними у нього планово-картографічними матеріалами, на земельній ділянці, яка відводиться гр. ОСОБА_7 за адресою с Оліївка, Житомирського району, Житомирської області особливо цінні ґрунти відсутні, шифр агровиробничих груп ґрунтів 133д. Згідно з наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 06.10.2003 № 245 ґрунти (шифри агровиробничих груп ґрунтів 133д) не відносяться до особливо цінних груп ґрунтів. Представник власника додав, що на замовлення його довірителя Житомирською філією ДП «Науково-дослідний проектний інститут землеустрою» підготовлено Звіт по обстеженню земельної ділянки ОСОБА_5 площею 0,1586 га (кадастровий номер № :08:001:2262) на предмет встановлення ґрунтового покриву та визначення особливо цінних груп ґрунтів, де на підставі обстеження було встановлено, що поширеними на земельній ділянці є чорноземно-лучні середньосуглинкові ґрунти, які не відносяться до особливо цінних груп ґрунтів. Окремо адвокат ОСОБА_3 звертав увагу, що досудовим слідством окрім формальної постанови про визнання земельних ділянок, у тому числі і земельної ділянки ОСОБА_5 , речовими доказами на підставі відомостей з Публічної кадастрової карти України, не надано до суду жодних висновків експертиз щодо наявності цінних груп ґрунтів, чи інших доказів того, що саме на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_5 , наявні цінні ґрунти. Також слідством проігнорована інформація з Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області щодо відсутності особливо цінних ґрунтів на зазначених земельних ділянках. За словами представника власника майна, орган досудового розслідування в клопотанні про арешт майна не надав належної оцінки щодо правової підстави для арешту земельної ділянки та не довів наявність достатніх підстав вважати, що нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги клопотання з підстав у ньому викладених, просив їх задовольнити, скасувати арешт та заборону.

Прокурор Житомирської окружної прокуратури в судовому засіданні заперечив проти вимог клопотання. Пояснив, що на земельній ділянці, власником якої є ОСОБА_5 , наявні чорноземи. У застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, на думку прокурора, наразі не відпала потреба та у подальшому в рамках кримінального провадження планується проведення відповідних експертиз з метою перевірки, які саме ґрунти розміщені на земельній ділянці. До цього часу така експертиза не призначалась, жодній особі в рамках провадження про підозру не повідомлено. За словами прокурора, про те, що на земельній ділянці із кадастровим номером :08:001:2262 містяться опідзолені ґрунти, які відповідно до ст. 150 Земельного кодексу України відносяться до особливо цінних земель, орган досудового розслідування дізнався за даними Публічної кадастрової карти.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника власника майна та прокурора, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 02.05.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379 за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Оліївської сільської ради при передачі у приватну власність земельних ділянок комунальної власності, розташованих на території Оліївської сільради, на яких розміщені особливо цінні ґрунти.

Встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000379 від 02.05.2019 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.08.2020 року у справі №295/10268/20 накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1586 га., із кадастровим номером :08:001:2262, що знаходиться в с. Оліївка, Житомирського району, Житомирської області, а також застосовано заборону вчинення будь-яким особам вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо указаної земельної ділянки.

Із наявної у матеріалах клопотання копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.03.2020, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 411, вбачається, що власником ділянки із даним кадастровим номером є ОСОБА_5 , яка придбала цю ділянку у гр. ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 31.08.2020, арешт на нерухоме майно накладений, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

За загальним правилом, визначеним п. 1, 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення, в тому числі арешту майна, допускається у разі, якщо існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність та недоторканність права власності.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Із матеріалів клопотання вбачається, що рішенням Оліївської сільської ради від 17.02.2017 надано дозвіл ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1500 га в с. Оліївка із земель запасу для ведення особистого селянського господарства. У подальшому відомості щодо вказаної земельної ділянки, котрій присвоєно кадастровий номер :08:001:2262, внесено до державного земельного кадастру, та за гр. ОСОБА_7 на указану ділянку було зареєстровано право власності.

Крім цього, із наявної у матеріалах справи документації із землеустрою слідує, що на земельній ділянці, яка відводилась ОСОБА_7 , особливо цінні землі відсутні. Аналогічні висновки наведені і у Звіті по обстеженню земельної ділянки ОСОБА_5 площею 0,1586 га (кадастровий номер № :08:001:2262), підготовленому Житомирською філією ДП «Науково-дослідний проектний інститут землеустрою». Вказане спростовує доводи сторони обвинувачення про віднесення ділянок, на які в рамках кримінального провадження було накладено арешт, до особливо цінних земель. Більше того, проаналізувавши надані в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що дана позиція сторони обвинувачення фактично ґрунтується лише на аналізі даних Публічної кадастрової карти. Висновки відповідних експертиз у матеріалах провадження відсутні, хоча з часу реєстрації провадження минуло два роки.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, зміст клопотань про арешт майна та про скасування арешту майна, зважаючи на предмет досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000379, загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, завдання і мету арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність органом досудового розслідування відповідності земельної ділянки із кадастровим номером :08:001:2262 критеріям, наведеним у статті 98 КПК України (речові докази).

У тому числі, на переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено порушення процедури відведення земельної ділянки площею 0,1586 га в с. Оліївка із земель запасу для ведення особистого селянського господарства у власність ОСОБА_7 , яка у подальшому відчужила ділянку на користь ОСОБА_5 , а висновки про належність земельної ділянки із кадастровим номером :08:001:2262 до особливо цінних земель є помилковими.

Вказане, на переконання слідчого судді, свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 7-9, 22, 98, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.08.2020 року по справі №295/10268/20 у рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000379 від 02.05.2019, на земельну ділянку площею 0,1586 га, із кадастровим номером :08:001:2262.

Скасувати накладену ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.08.2020 року по справі №295/10268/20 у рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000379 від 02.05.2019 заборону вчинення будь-яким особам будь-яких реєстраційних дій стосовно земельної ділянки площею 0,1586 га, із кадастровим номером :08:001:2262.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1