Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2293/21
номер провадження 1-кс/695/620/21
У Х В А Л А

11 серпня 2021 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2

дізнавача ОСОБА_3

володільця майна ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання ст.. дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, погоджене з прокурором Золотоніської окружної прокуратури про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 звернулася до суду з погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 клопотанням про арешт майна.
Клопотання обґрунтовано наступним.

04.08.2021 року, близько 14 год 39 хв. надійшла заява до Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області від ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що перебуваючи на робочому місці, за адресою: АДРЕСА_1 , старшим охоронцем ПНР, СТОВ «Придніпровський край», здійснюючи об`їзд території автопарку, він виявив відсутність перемички воріт, у вигляді металевої рейси.
По даному факту 05.08.2021 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000539, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
04.08.2021 року, будучи опитаним, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що 04.08.2021 року, близько 12 год 00 хв., прибув у м. Золотоноша, Черкаської області, на автомобілі AUDI 80, державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому був прикріплений причіп із державним номерним знаком НОМЕР_2 , прямував на метало-прийомний пункт, щоб здати одну металеву рейсу, яку раніше 03.08.2021 року, розпилював болгаркою на п`ять частин у лісосмузі. Дану рейсу ОСОБА_4 виявив у боксі ТОВ «Придніпровський край», яка виглядала зі стіни. Після чого останній, на транспортному засобі, а саме керуючи трактором МТЗ-80 із реєстраційним номером НОМЕР_3 витягнув металеву рейсу та помістив її на причіп ДНЗ НОМЕР_4 , із автомобілем AUDI 80, державний номерний знак НОМЕР_1 . Після чого, вищевказану рейсу ОСОБА_4 здав на пункті прийому металу брухту та отримав за металеву рейсу, вагою близько 600 кг, грошові кошти, у розмірі 4500 гривень.
Проведеним оглядом місця події 04.08.2021 року, в період часу 17 год. 00 хв. 17 год. 30 хв., за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Подільське, вул. Шевченка, 80, був виявлений розташований транспортний засіб, а саме трактор марки МТЗ-80, червоного кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_3 , рік випуску, 1997.
На теперішній час існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що трактор марки МТЗ-80, червоного кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_3 , рік випуску 1997; автомобіль зеленого кольору, марки AUDI модель 80, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та автомобільний причіп із державним номерним знаком НОМЕР_4 , були знаряддями вчинення кримінального проступку, зберегли на собі сліди проступку та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
За таких обставин, при наявності критеріїв встановлених ст.. 98 КПК України, зазначені вище речі мають усі ознаки речових доказів та їх необхідно забезпечити шляхом накладення арешту на вилучене майно.
В судовому засіданні дізнавач підтримала клопотання та наполягала на його задоволенні.
Володілець майна, ОСОБА_4 повідомив, що вказаний автомобіль та автомобільний причіп до нього належать йому, а трактор МТЗ-80, належить ПП «Крупське», однак він викупив його під розписку, та користується ним особисто. Питання вирішення клопотання про арешт транспортних засобів поклав на розсуд суду.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання виходить з наступного.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.
Відповідно до ст. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів ; 2) спеціальної конфіскації ; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов ) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу
Вимоги до клопотання про арешт майна встановлені ст.. 171 КПК України. Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ст. 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчим суддею встановлено, що упровадженні Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000539, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Санкція статті, за якою здійснюється досудове розслідування не передбачає конфіскації майна, як покарання за вчинене кримінальне правопорушення.
Отже, як вбачається із змісту самого клопотання, необхідність накладення арешту на вказане майно обумовлюється метою збереження знаряддя вчинення кримінального правопорушення як речового доказу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зокрема:

- були знаряддям вчинення кримінального правопорушення;

- зберегли на собі сліди правопорушення;

- містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказані у клопотанні про арешт майна транспортні засоби, а саме: трактор марки МТЗ-80, червоного кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_3 , рік випуску 1997; автомобіль зеленого кольору, марки AUDI модель 80, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобільний причіп із державним номерним знаком НОМЕР_4 є речовими доказами, а розпорядження ними може призвести до втрати, знищення вказаних речей.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Таким чином, вказані у клопотанні транспортні засоби, які постановою дізнавача від 05.08.2021 року визнано речовими доказами є речовими доказами і саме з метою забезпечення збереження їх як речових доказів, а також необхідності проведення із ним необхідних слідчих дій за доцільне накладення на них арешту.

Разом із тим вказане клопотання в частині вилучення вказаного майна на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області арешту не відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, адже саме клопотання не містить чіткого формулювання необхідності тимчасового вилучення їх на майданчик Золотоніського РВП.
Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні прокурора, слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено, що в матеріалах клопотання відсутня жодна постанова про призначення експертизи чи вчинення будь-яких інших процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, для забезпечення проведення яких слідчий просить накласти арешт на майно - транспортний засіб. Не міститься такого обґрунтування і в самій постанові про арешт майна.

Слідчий суддя, погоджується із доводами слідчого проте, що вказані транспортні засоби використовувались як засіб для вчинення кримінального правопорушення.

Однак, з урахуванням того, що вони були оглянуті працівниками поліції, останні не позбавлялися права в подальшому провести окрему слідчу дії, як безпосередній огляд транспортного засобу із застосуванням відповідних технічних засобів фіксації для можливого подальшого представлення в суді.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту на дані транспортні засоби із забороною користування ними та поміщення їх на майданчик тимчасово вилученого майна Золотоніського РВП, не має правового значення для подальшого досудового розслідування даного кримінального провадження, оскільки їй власник відомий, а самі транспортні засоби вже були оглянуті.

Виходячи з принципів диспозитивності та змагальності кримінального процесу, слідчий суддя не може виконувати функції обвинувачення чи захисту, однак зобов`язаний діяти у суворій відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню своїх прав.

Слідчий суддя зазначає, що процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Таким чином суд, розглянувши дане клопотання, а також з урахуванням розумності та співрозмірності, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту, щоб це не призвело до звуження певних прав та свобод людини та одночасної втрати речових доказів по справі, а саме накладає арешт на: трактор марки МТЗ-80, червоного кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_3 , рік випуску 1997; автомобіль зеленого кольору, яким користується ОСОБА_4 , марки AUDI модель 80, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , автомобільний причіп з державним номерним знаком НОМЕР_4 , користувачем якого є ОСОБА_4 та передає його користувачу на відповідальне зберігання.
Також необхідно визначити відповідальною особою за збереження вище переліченого майна - саме ОСОБА_4 , якого попередити про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Зважаючи на викладене клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі ст.,ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

В рамках кримінального провадження № 0000539, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, накласти арешт на тимчасово вилучені речі, а саме на: трактор марки МТЗ-80, червоного кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_3 , рік випуску 1997; яким користується ОСОБА_4 , автомобіль зеленого кольору, марки AUDI модель 80, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , автомобільний причіп з державним номерним знаком НОМЕР_4 , користувачем якого є ОСОБА_4 ..
Зазначені транспортні засоби передати ОСОБА_4 , на відповідальне зберігання під розписку та заборонити йому відчуження даних транспортних засобів будь-яким способом, їх знищення чи втрату.
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Зобов`язати володільця майна, якому буде передано на відповідальне зберігання, що останній за першою вимогою слідчого, прокурора повинен негайно надати його для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у разі їх необхідності.
Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя Золотоніського
міськрайонного суду ОСОБА_1