Справа № 363/2451/20
Провадження № 1-кп-71/21
В И Р О К
іменем України
23 лютого 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши кримінальне провадження № 0000175, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка офіційно не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; інвалідності не має, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 , яка знаходилась в одній з кімнат будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту зі співмешканцем ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті сталих неприязних відносин, виник умисел, спрямований на позбавлення життя останнього.
Здійснюючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення смерті іншій людині та бажаючи їх настання, схопивши зі столу лівою рукою кухонний ніж господарсько-побутового призначення, та взявши його за рукоятку, нанесла ОСОБА_10 один удар в область грудної клітини, з правої сторони, тим самим заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани (на передній поверхні грудної клітки на висоті 135 см від підошвової поверхні ступні та у 7 см вправо від серединної лінії). Вищезазначене тілесне ушкодження, яке умисно ОСОБА_8 спричинила ОСОБА_10 , спричинено гострим предметом, що має колюче-ріжучі властивості, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (по критерію загрози для життя), як небезпечних для життя, та знаходиться у прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті.Внаслідок отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_10 помер на місці від колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати.
Вищевказаними діями ОСОБА_8 вчинила злочин, який передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, а саме - вбивство, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Провина ОСОБА_8 в скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується сукупністю узгоджених між собою доказів, що відповідають критеріям належності, допустимості та достатності.
Так, безпосередньо обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що не заперечує, що нею за вказаних в обвинувальному акті обставин за допомогою ножа спричинене тілесне ушкодження ОСОБА_10 , від якого він помер через декілька хвилин. Проте під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_8 спочатку наголошувала, що завдала удар лівою рукою, а потім зупинилася на показах, які звелися до того, що вона не мала наміру його вбивати, оскільки схопила ніж через страх бути побитою потерпілим, тримала його в руці, не маючи наміру завдавати удару, ОСОБА_10 сам наштовхнувся на ніж грудної частиною тіла. Деталізуючи свої пояснення, обвинувачена ОСОБА_8 пояснила, що в день скоєння злочину 15.02.2020 року вона разом із потерпілим вживали алкогольні напої у сусідів, повернувшись додому, вона почала поратися на кухні, готувати обід, в цей час між нею та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, в результаті якого ОСОБА_10 підійшов до неї впритул, схопив рукою за обличчя та почав притискати до стіни, перехиливши її через кухонний стіл, на якому розміщалися кухонні приналежності. Злякавшись, лівою рукою вона намацала ніж на столі, який схопила, але в зв`язку з тим, що її ліва рука ліктем впиралася в стіну, в неї не було змоги завдати удару, вона тримала ніж на рівні своїх грудей, в цей час ОСОБА_10 накинувся на неї всім тілом, наштовхнувся на лезо ножа і отримав поранення від якого помер, вийшовши на подвір`я, через декілька хвилин. Після того, як вона зрозуміла, що ОСОБА_10 помер від ножового поранення, вона одразу звернулася до сусідів та брата із проханням викликати медичну допомогу, а потім, повернувшись додому, намагалася покінчити життя самогубством, і, перебуваючи за адресою свого місця проживання порізала собі вени на руках тим самим ножом, яким завдала тілесні ушкодження ОСОБА_10 . Окрім цього, обвинувачена зазначила, що з ОСОБА_10 проживали однією сім`єю близько 8 місяців, весь цей час вона зазнавала від нього фізичного насильства, систематичного побиття. Вона жила в страху за своє життя та здоров`я неодноразово зверталася до нього із проханням залишити її місце проживання, проте він ігнорував її звернення. В той день, коли побачила ОСОБА_10 , який підходить до неї, вона зрозуміла, що він налаштований агресивно і зараз розпочне завдавати їй удари.
Пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 під час допиту в суді збігаються із поясненнями, зазначеними нею під час проведення слідчого експерименту від 24.04.2020 року, оформленого відповідним протоколом та відеозаписом до нього, в частині, що стосуються дати скоєння злочину 15.02.2020 року в першій половині дня, місця АДРЕСА_1 , певної частини будинку; обставин, що передували злочину, а саме сварка, яка зчинилася між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Окрім цього, ОСОБА_8 також аналогічно судовим показам зазначила, що ОСОБА_10 підійшов до неї впритул, притулив свою праву долонь до її обличчя, в результаті чого тулуб її тіла відхилився назад через стіл, в цей час вона намацала ножа на столі. При слідчому експерименті обвинувачена ОСОБА_8 зазначала, що не пам`ятає як нанесла удар ножем, при цьому одночасно демонструючи, як тримала ножа лівою рукою в області свого сонячного сплетіння. Себе почала пам`ятати із ножом в лівій руці, який був в крові, посеред кімнати, коли ОСОБА_10 повільно почав рухатися в бік дверей надвір (а. с. 178-183, том 3).
Відповідно до висновку експерта № 154/Д/№67тр 2020 не виключається можливість виникнення, виявленого у ОСОБА_10 тілесного ушкодження, в результаті якого настала смерть останнього, в результаті обставин, зазначених ОСОБА_8 під час слідчого експерименту від 24.04.2020 року.(а. с. 191-192, том 3). Аналогічний висновок щодо можливості виникнення тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_10 , за обставин, які вказала підозрювана ОСОБА_8 не виключається, міститься в експертизі № 61/Д/67тр-2020 від 19.05.2020 року. (а. с. 155-156, том 2).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , який доводиться рідним братом обвинуваченої ОСОБА_8 , та який не був безпосереднім очевидцем події злочину, лише підтвердив, що повернувшись додому за адресою: АДРЕСА_1 , побачив на подвір`ї труп ОСОБА_10 і від іншого брата дізнався, що ОСОБА_10 вбила ОСОБА_8 . Окрім цього, суд звертає увагу, що під час допиту свідок зазначив, що йому відомі факти неодноразового побиття його сестри ОСОБА_8 її співмешканцем ОСОБА_10 , в результаті яких він бачив її із явними ознаками насилля синцями на обличчі, під очима, зламаними ребрами.
Свідок ОСОБА_12 , який приймав участь у слідчому експерименті, оформленого протоколом від 15.05.2020 року, який доводиться ОСОБА_8 рідним братом, та який проживає з нею за однією адресою в іншому приміщенні, зазначив, що не був безпосереднім свідком подій, до нього в приміщення 15.02.2020 року забігла сестра ОСОБА_13 , яка сказала йому, що мабуть вбила ОСОБА_14 , її співмешканця. Вони вдвох одразу зателефонували до швидкої допомоги та поліції. Після цього він вийшов надвір, де побачив ОСОБА_10 , який лежав біля колодязя на спині і був без свідомості, сильно хрипів і з рота бігла кров. Після цього ОСОБА_8 ножом на його очах почала різати собі руку, поки він шукав мотузку, щоб перев`язати їй руку, вона порізала іншу. Як і свідок ОСОБА_11 свідок ОСОБА_12 підтвердив, що ОСОБА_10 систематично застосував до ОСОБА_8 фізичну силу, він неодноразово бачив її із синцями на тілі. (а. с. 211-216, том 3).
Окрім цього, провина ОСОБА_8 підтверджується низкою інших доказів.
Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 15.02.2020 року, проведеного в період з 15 год. 36 хв. до 16 год. 04 хв., на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , при вході на відстані 1 м біля колодязю виявлений труп ОСОБА_10 , 1986 року народження (а. с. 10-42, том 2). Окрім цього, під час огляду при вході до будинку за 2 метри з правої сторони виявлений та вилучений предмет схожий на ніж, який має рукоятку коричневого кольору, місцями перемотаний ізоляційною смугою чорного кольору, із слідами речовини бурого кольору на лезі, зовні схожою на кров, та довжиною леза 20 см, довжиною рукоятки 14 см. (а. с. 11-12, том 2) Як вбачається із ілюстраційної таблиці до протоколу огляду місця події обстановка, описана обвинуваченої ОСОБА_8 під час допиту в суді, збігається із інформацією на фотографіях, на яких зображена кухонна кімната із маленьким столиком, на якому розміщені кухонні приналежності і який з правого боку впирається в стіну. Під час свого допиту обвинувачена ОСОБА_8 вказувала, що саме через вказаний стіл вона перехилилася, коли ОСОБА_10 притиснув її рукою до обличчя, з правого боку від неї була стіна, а з лівого розміщувалися кухонні приналежності (а. с. 26, том 2).
В подальшому ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 18.02.2020 року слідчому СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_15 наданий дозвіл на проведення одноразового огляду іншого володіння, оформленого вищевказаним протоколом від 15.02.2020 року, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України (а. с. 78-81, том 2).
Пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 про нанесення нею самопошкоджень ножом після смерті ОСОБА_10 підтверджуються довідкою травмпункту Вишгородської центральної районної лікарні від 15.02.2020 року, якою встановлений діагноз: різані рани передньої поверхні обох передпліч із пошкодженням сухожилків, спроба суїциду (а. с. 99, том 2), поясненнями свідка ОСОБА_12 , даними під час слідчого експерименту та висновком експерта від 05.06.2020 року № 10-620, відповідно до якого в змивах з правої та лівої руки ОСОБА_8 виявлено генетичні ознаки, належні їй (а. с. 99-116, том 3).
Відповідно до висновку експертного дослідження № 67тр-2020 від 19.05.2020 року при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлено колото-різана рана (на передній поверхні грудної клітини на висоті 135 см від поверхні стопи та на 7 см праворуч від передньої серединної лінії). Канал від рани йде спереду назад, зверху вниз, дещо справа наліво через м`які тканини даної області, пристінкову плевру, третє міжребер`я з надсічінням 3 ребра, надсічінням нижнього краю верхньої долі правої легені, через середню та нижню долі правої легені, де сліпо і закінчується в області корня легені із пошкодженням стінки головного бронха, легеневої артерії та легеневої вени. Довжина ранєвого каналу 15 см. Дане тілесне ушкодження виникло в результаті дії острого предмету, з колющо-ріжучими ознаками, належить до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, та перебуває в прямому зв`язку із настанням смерті. Смерть ОСОБА_10 настала від колото-різаного поранення грудної клітини із ушкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати. В крові трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт 3,20%, що за життя могло відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння (а. с. 150-151, том 2).
Дослідивши зміст цього доказу висновку судово-медичної експертизи, суд дійшов до наступного, вказаний доказ в повній мірі спростовує твердження обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що нею не наносився удар ножом шляхом замаху, потерпілий ОСОБА_10 вагою свого тіла під дією власних рухів наштовхнувся на ніж, коли остання втримувала його в руці, не здійснюючи будь-яких рухів, з огляду на наступне. Так, по-перше, в висновку зазначено, що канал від рани йде зверху вниз, дещо справа наліво через м`які тканини даної області, пристінкову плевру, тобто механізмом нанесення такого удару може бути лише рух руки із замахом, направлений зверху вниз. По-друге, довжина ранового каналу по зонду досягає 15 см, що теж виключає версію обвинуваченої, оскільки нею не зазначалося, що потерпілий ОСОБА_10 здійснював швидкі рухи тіла в її бік, з її слів, він стояв на місці, тримаючи її рукою за обличчя, коли ніж увійшов в його тіло. Суд виключає, що невеличкий нахил тіла в бік обвинуваченої з позиції з місця міг призвести до проникнення леза ножа на рівень 15 см в глибину тіла із пошкодженням ребра та ін.
Таким чином, суд виключає позицію сторони захисту, висловленої в судових дебатах, про вчинення ОСОБА_8 вбивства з необережності.
Окрім цього, відповідно до висновку експерта від 05.06.2020 року № 10-620, в змивах з правої руки ОСОБА_8 виявлено змішані генетичні ознаки, одні з яких належні їй, а інші ОСОБА_10 (а. с. 99-116, том 3).
При дослідженні знаряддя скоєного злочину, ножа, вилученого під час огляду місця події від 15.02.2020 року, відповідно до висновку експерта від 18.05.2020 року № 26-88, встановлено, що він до холодної зброї не відноситься, відноситься до кухонних ножів господарсько-побутового призначення, виготовлений заводським способом (а. с. 197-200, том 3).
Згідно висновку експерта від 25.03.2020року № 54-мк, при судово-медичному криміналістичному дослідженні клапотя шкіри з трупа ОСОБА_10 виявлено одне наскрізне колото-різане пошкодження від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П»-подібного перетину з найбільшою товщиною слідутворюючої частини клинка ранового знаряддя на рівні занурення в рані 2 см (без урахування направлення лінії Лангера та можливого скорочення розмірів клапотя шкіри під дією спиртово-оцтового розчину). По краях та на стінах ушкодження на клапоті шкіри виявлено металізацію сполучень заліза (а. с. 153-155, том 2) Відповідно до висновку експерта від 25.06.2020року № 127-мк, виникнення виявленого ушкодження на клапоті шкіри з раною № 1 від дії наданого на дослідження ножа, вилученого під час огляду місця події від 15.02.2020 року, не виключається. (а. с. 224-226, том 3).
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 157 від 01.04.2020 року ОСОБА_8 під час інкримінованих їй дій могла усвідомлювати свої дії та керувати ними (а. с. 173-174, том 3).
Проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, суд виключає скоєння злочину з перевищенням меж необхідної оборони з огляду на наступне. Як зазначала сама обвинувачена 15.02.2020 року між нею та ОСОБА_10 зчинилася сварка в ході якої, єдиним насильницьким рухом було прикладання долоні правої руки потерпілого до обличчя ОСОБА_8 . ОСОБА_10 в цей день не наносив інших ударів, не тримав в руках будь-яких додаткових знарядь, застосування яких могло розцінюватися нею як підвищений ризик тяжких наслідків. Вказане підтверджується дослідженою судом довідкою травмпункту Вишгородської центральної районної лікарні від 15.02.2020 року, відповідно до якої у ОСОБА_8 ніяких тілесних ушкоджень, окрім порізів рук, не виявлено. Порізи рук, як вбачається із досліджених судом доказів, наносилися ОСОБА_8 вже після завдання ОСОБА_10 тілесного ушкодження в стані сильного емоційного хвилювання, як спосіб покарати себе за вчинене.
Суд також не погодився із позицію захисту, висловленої в процесі дослідження доказів, про необхідність перекваліфікації дії ОСОБА_8 на ч. 2 ст. 121 КК України, яка передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України вбивство це умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. За змістом ст. 24 КК України наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.
Оцінюючи всю сукупність обставин вчиненого діяння, знаряддя злочину ніж, довжина леза якого становила 20 см, довжиною рукоятки 14 см, локалізацію удару в грудну клітину, де розташовані життєвоважливі органи, триваючі неприязні стосунки між обвинуваченою та потерпілим ОСОБА_10 , форму конфлікту, який передував події, і носив лише словесний та короткостроковий характер, суд вважає, що зміст та спрямованість умислу обвинуваченої ОСОБА_8 були направлені на вчинення умисного вбивства. Окрім цього, слід взяти до уваги, що смерть ОСОБА_10 настала від колото-різаного поранення грудної клітини із ушкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати, належить до тяжких тілесних ушкоджень (по критерію загрози для життя), та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, смерть ОСОБА_10 наступила через 10-15 хвилин після завдання ушкодження (а. с. 156, том 2). При цьому, як вбачається із свідчень обвинуваченої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_12 . ОСОБА_10 через декілька хвилин втратив свідомість і знаходився в безпорадному стані. Таким чином, суд дійшов до висновку, що характер дій обвинуваченої ОСОБА_8 свідчить про те, що завдаючи удар ножом в область грудної клітини потерпілому вона повинна була, якщо не бажати, то свідомо припускати, що такі дії матимуть наслідок смерть потерпілого.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_8 , яка на даний час судимостей не має, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на перебуває, дітей на утриманні не має, офіційно в шлюбі не зареєстрована.
Відповідно до п. 1, 2-1, 7 ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій; щире каяття; намагання надати допомогу потерпілому після завдання тілесного ушкодження шляхом звернення із проханням до рідного брата ОСОБА_12 про виклик медичної допомоги ОСОБА_10 одразу після вчинення кримінального правопорушення (а. с. 206, 232, том 3); вчинення обвинуваченої ОСОБА_8 злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, що знайшло підтвердження в показаннях ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Суд виключає запропоновану стороною обвинувачення в якості обставини, що обтяжує покарання, - вчинення злочину щодо особи, з якою винна перебувала у близьких відносинах, оскільки судом визнаний факт жорстокого поводження ОСОБА_10 із ОСОБА_8 .
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд вважає за доцільне із врахуванням вищевказаних обставин обрати покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_8 необхідно стягнути на користь держави на відшкодування процесуальних витрат вартість проведення судових експертиз.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 5, 100, 370, 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376, 381-382 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Зарахувати в строк покарання період затримання ОСОБА_8 з 15.02.2020 року по 17.02.2020 року.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обраховувати з моменту набрання законної сили вироком суду.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат - вартість проведення судових експертиз на загальну суму 167 738.65 грн
Речові докази: спортивну кофту чорного кольору на замку; кофту на ґудзиках; футболку синього кольору, джинси синього кольору; пояс; труси; шкарпетки чорного кольору; змив та контрольний змив з плями РБК; предмет, зовні схожий на ніж з плямами РБК; наволочку з плямами РБК; футболку білого кольору з плямами РБК; змив, та контрольний змив РБК; металеву бритва для гоління та лезо, сім предметів зовні схожих на ножі; червоний светр, блакитний гольф, штани чорного кольору, зимові башмаки чорного кольору; змив з лівої руки ОСОБА_12 , змив з правої руки ОСОБА_12 , зрізи нігтів нігтьової пластини з правої руки ОСОБА_12 , зрізи нігтів нігтьової пластини з лівої руки ОСОБА_12 ; зразок букального епітелію ОСОБА_12 ; зразок букального епітелію ОСОБА_12 ; змив з лівої руки ОСОБА_12 , змив з правої руки ОСОБА_12 , зрізи нігтів нігтьової пластини з правої руки ОСОБА_12 , зрізи нігтів нігтьової пластини з лівої руки ОСОБА_12 ; зразок крові ОСОБА_10 , змив з лівої руки ОСОБА_10 , змив з правої руки ОСОБА_10 , зрізи нігтів нігтьової пластини з правої руки ОСОБА_10 , зрізи нігтів нігтьової пластини з лівої руки ОСОБА_10 , дактилокарту ОСОБА_10 знищити. Мобільний телефон марки «Fly» - передати ОСОБА_8 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій, захисникові, потерпілій.

Головуючий суддя: Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3