Справа №:755/7394/21
Провадження №: 1-кп/755/1063/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000828 від 20 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
05 травня 2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва з Дніпровської окружної прокуратури міста Києва надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки він складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає. Також заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тому існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення. Зважаючи на це, підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу на даний момент відсутні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 вважає, що обвинувальний акт та долучені до нього матеріали не відповідають вимогам КПК України, а саме: в обвинувальному акті не повністю викладені фактичні обставини справи, зокрема відсутня правова кваліфікація злочину, не визначено потерпілого, не встановлення часу отримання потерпілим тілесних ушкоджень та місця вчинення кримінального правопорушення, не містить належним чином сформульованого обвинувачення; обвинувальний акт не відповідає статусу офіційного документу, оскільки не скріплений гербовою печаткою. Зважаючи на це, захисник заявив клопотання про повернення прокурору обвинувального акта. Також заперечував проти клопотання про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, оскільки вимоги попередньої ухвали його підзахисний виконував, у судові засідання з`являється.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника у повному обсязі.
Представники потерпілих та потерпілий не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, а задоволення клопотань прокурора та захисника залишили на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, представників потерпілих, потерпілого, захисника, обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження суд дійшов такого висновку.
Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.
Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
Щодо доводів сторони захисту про те, що обвинувальний акт повинен бути повернутий прокурору, то суд враховує таке.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення.
Поняття «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення.
Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
У цьому випадку, виходячи з конкретних обставин справи, ступінь «детальності» інформування обвинуваченого є достатнім для повного розуміння ним суті висунутого проти нього обвинувачення, який є достатнім для підготовки адекватного захисту.
Суд вважає, що вказані захисником порушення, а саме те, що у обвинувальному акті не повністю викладені анкетні відомості потерпілих та їх законних представників, обвинувальний акт містить суперечності щодо завдання матеріальної шкоди, суті обвинувального акта не змінюють, оскільки в ньому наведені фактичні дані, що у своїй сукупності дають уявлення щодо кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою та відповідно до вимог КПК України не є безумовними підставами для повернення обвинувального акта, оскільки можуть бути вирішені судом під час ухвалення як обвинувального, так і виправдувального вироку щодо обвинуваченого.
Щодо відсутності гербової печатки на копії обвинувального акта, наданій захиснику та обвинуваченому, то це не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки її обов`язковість не передбачена вимогами КПК України.

Так, у ч. 3 ст. 291 КПК України містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акта виключно шляхом підписання слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта у ст. 291 КПК України не зазначено.

У ст. 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Щодо невідповідності обвинувального акта статусу офіційного документу через нескріпленість його печаткою, то наведена захисником позиція, вказана у постанові ВСУ від 09 липня 2015 року №5-50кс15, стосується інших документів, тому не є обов`язковою в даних правовідносинах.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному проваджені № 0000828 від 20 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Під обґрунтованою підозрою на стадії судового розгляду суд розуміє існування фактів та інформації, які здатні переконати неупередженого спостерігача в тому, що певна особа (група осіб) могла вчинити злочин, у такому випадку наявні докази об`єктивно пов`язують цю особу (групу осіб) із певним злочином. При цьому, критерій обґрунтованості підозри зовсім не вимагає того, щоб ці докази були достатніми для того, щоб визнати особу винуватою та забезпечити її засудження, але мають бути достатніми (вагомими) для того, щоб виправдати подальше існування заходів забезпечення судового розгляду. Такий стандарт доказування є найнижчим і не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою злочину.
Як вбачається з розділів І, ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування №0000828, обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на: протоколах допиту свідків від 21 березня 2021 року,протоколах допиту неповнолітніх потерпілих від 20 та 21 березня 2021 року, протоколах пред`явлення особи для впізнання від 21 березня 2021 року, протоколах огляду місця події від 20 та 23 березня 2021 року, протоколах огляду речей від 23 та 31 березня 2021 року, протоколах перегляду відеозапису від 23 березня 2021 року, постановами про визнання та приєднання речових доказів від 21 та 23 березня, 12 квітня 2021 року тощо.
Перелік вище зазначених матеріалів, а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначений в обвинувальному акті, на даний момент у своїй сукупності є вагомим та здатен переконати неупередженого спостерігача у тому, що обвинувачений ОСОБА_3 міг вчинити злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України. При цьому, суд не вдається у тонкощі кримінально-правової кваліфікації та вирішення питання доведеності його вини, оскільки дослідження зібраних стороною доказів, здійснюватиметься під час судового розгляду у судовому засіданні, а їх оцінка у нарадчій кімнаті.
Щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке.
п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, будучи обізнаним із санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватися від суду.
Суд враховує, що запобігання ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження, становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства, а тому вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_3 , оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів та за яке передбачено покарання до 7 років позбавлення волі.
п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, оскільки шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_3 вплинути на свідків, суд враховує, що згідно чинного законодавства, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Водночас суд критично ставиться до ризику вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як вказаний ризик є формальним та не підтверджується жодними матеріалами, долученими до клопотання.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідча суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, те, що він не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та раніше не судимий.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам, клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню із зобов`язанням прибувати ОСОБА_3 за кожною вимогою до суду в межах строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження, поклавши на обвинуваченого процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатись за межі м. Києва без дозволу суду, повідомляти судпро зміну свого місця проживання.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч. 2 ст. 27 КПК України, не встановлено.
У судове засідання викликати прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, представників потерпілих, потерпілих, захисника та обвинуваченого.
Керуючись ст. 42, 177, 181, 194, 291, 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000828 від 20 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, каб. 30 на 14 червня 2021 року о 12 год 30 хв.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про повернення обвинувального акта - відмовити.
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня до 04 серпня 2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду в межах строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження.
ОСОБА_3 зобов`язати прибути до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком до 04 серпня 2021 року включно, такі обов`язки:
не відлучатись за межі м. Києва без дозволу суду;
повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
В іншій частині у задоволенні клопотання прокурора - відмовити.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 .
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
У судове засідання викликати сторін кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17 год 00 хв 09 червня 2021 року.
Суддя: ОСОБА_1