Справа № 686/5385/21
Провадження № 1-кс/686/2519/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за письмовим повідомленням голови Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 та надати витяг з ЄРДР.

Скаргу обґрунтовує тим, що 15.02.2021 року вона звернулася до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України суддями Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою внесено не було, а отже вимоги ст.214 КПК України не виконані.

Скаржниця у судове засідання не з`явилася. У скарзі зазначила, що просить провести її розгляд у відсутності скаржника.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст. 306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із наданих матеріалів за заявою ОСОБА_3 слідує, що 15.02.2021 р. остання звернулася до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована 16.02.2021 за № С-695. У заяві вказала про вчинення, на її думку, кримінального правопорушення суддями Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які склали та виготовили, зареєструвавши їх в канцелярії суду, завідомо неправдиві документи, тобто документи, які містять інформацію, яка не відповідає дійсності та внесли до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.

Листом № С-695/14-01-02-21 від 26.02.2021 заявнику направлено відповідь, якою їй фактично відмовлено у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення, оскільки відомості, викладені у заяві, не містять обставин, що вказують на ознаки складу злочину і які б свідчили про вчинення злочину суддями Радомишльського районного суду Житомирської області.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, заява ОСОБА_3 про вчинення суддями Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочину не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації його дій за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Так, стаття 366 КК України передбачає кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Відповідно до примітки ст. 358 КК України, під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру.

Відповідно до правової позиції, викладеної ВС у постанові № 644/9375/18 від 24.11.2020 року при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків. Невідповідність документа хоч б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

Викладені в заяві ОСОБА_3 відомості не містять об`єктивних даних, які могли б вказувати про можливе спричинення наслідків правового характеру внаслідок внесення, на думку заявника, завідомо неправдивих відомостей до подання про скликання зборів або видачі завідомо неправдивих офіційних документів, оскільки такі наслідки у вигляді дострокового звільнення з адміністративної посади голови суду настали вже в результаті проведення зборів суддів Радомишльського районного суду Житомирської області. А відтак викладена в заяві про вчинення кримінального правопорушення інформація не свідчить про можливе вчинення суддями Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КПК України.

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1