Справа № 645/1938/20
Провадження № 1-кп/645/393/21
В И Р О К
14 липня 2021 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костопіль Ровенської області, громадянки України, українки, заміжньої, маючої неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 -,
Аль ОСОБА_8 03.02.2020 року приблизно о 23 годині 00 хвилин перебувала за адресою: АДРЕСА_3 у свого знайомого ОСОБА_9 , з яким спілкувалася на кухні вказаної квартири. 04.02.2020 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 пішов спати до кімнати квартири, розташованої за вищевказаною адресою, в цей момент у Аль ОСОБА_8 виник неправомірний намір, спрямований на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_9 .
Після чого, ОСОБА_3 місце вчинення кримінального проступку покинула, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 26 966 гривень 33 копійок.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення - проступку в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого їй діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останній обвинувачення. Розкаялася у скоєному та пояснила, що 03.02.2020 року вона познайомилася на зупинці громадського транспорту з ОСОБА_9 , який попросив у неї номер мобільного телефону. В цей же день вони домовилися про зустріч. Приблизно о 23:00 год. вони прийшли до квартири, де машкав ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де випили вина та пішли спати. В подальшому обвинувачена прокинулася, у кімнаті побачила на тумбочці мобільний телефон ТМ «iPhone 11 Pro», навушники бездротові ТМ «Apple AirPods2», павербанк марки ТМ «Power Bank», які вона вона забрала та пішла з квартири потерпілого. Після чого викрадене майно вона продала у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. З потерпілим більше ніколи не бачилася. Наголосила,що готова компенсувати останньому матеріальну шкоду, проте не має його контактів.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, електронною поштою на електронну адресу суду подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, в якій проти розгляду кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечував.
Суд, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої. Судом з`ясовано, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до п. 6 Перехідних положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог ст. 381, 382 КПК України.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, характеризується за місцем мешкання позитивно.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена вчинила кримінальний проступок.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно з п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є проступком, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставини, дані про особу винної, її ставлення до скоєного злочину та щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами.
Згідно з положеннями ст. 124 КПК України на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ з обвинуваченої підлягають стягненню витрати за проведення судових товарознавчих експертиз.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався та підстави для його обрання відсутні.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід Держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз: № 6/272СЕ-20 від 10.02.2020 року в сумі 471 грн 03 коп., № 6/292СЕ-20 від 14.02.2020 року в сумі 471 грн 03 коп., № 6/624СЕ-20 від 24.03.2020 року в сумі 785 грн 05 коп..
Речові докази: закупочний акт «ЧП Гулага» на ім`я ОСОБА_3 та кредитний договір № 53920950 від 17.02.2020 року на ім`я ОСОБА_3 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1