Справа № 686/5395/21
Провадження № 1-кс/686/3761/21
УХВАЛА
Іменем України

5 квітня 2021 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого четвертого СВ (з дислокацією в м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000029 від 14.01. 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України,
ВСТАНОВИВ:
5 квітня 2021 року слідчий четвертого СВ (з дислокацією в м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням погодженим з прокурором Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на легковий автомобіль марки «TOYOTA CAMRY» 2015 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно реєстраційної картки транспортного засобу і свідоцтва НОМЕР_2 від 13.01.2018 належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, проте зазначив про проведення розгляду за його відсутністю, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.
Виклик в судове засідання підозрюваного ОСОБА_5 не здійснювався, оскільки слідчим суддею, при вирішенні питання про арешт майна згідно п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України була врахована наявність в матеріалах клопотання обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення і тому, відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до рішення Ради адвокатів Вінницької області № 2 від 15.02.2017 ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000117 від 15.02.2017.

Під час здійснення адвокатської діяльності 23.01.2020 між адвокатом ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 укладений договір про надання правової допомоги в рамках кримінального провадження № 0000050 від 13.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Установлено, що за результатами здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 25.06.2020 обвинувальний акт переданий до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті.

Судовий розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_6 (судова справа №127/13953/20) здійснюється суддею Вінницького міського суду ОСОБА_7 .

В серпні 2020 року ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Вінниці, знаходячись разом з ОСОБА_6 в салоні автомобіля марки «BMW X5» державний номерний знак НОМЕР_3 , діючи умисно, усвідомлюючи те, що ОСОБА_6 йому довіряє як професійному адвокату, розуміючи, що питання про призначення виду та розміру покарання у кримінальному провадженні є виключною компетенцією суду, переконав ОСОБА_6 у необхідності передачі судді Вінницького міського суду ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 15000 доларів США, за призначення ОСОБА_6 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. Під час вказаної розмови ОСОБА_5 визначив час передачі коштів до лютого 2021 року, на що ОСОБА_6 погодився.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями підбурював, шляхом переконання ОСОБА_6 у тому, що тільки передача ним грошових коштів, через нього як адвоката для судді Вінницького міського суду, є запорукою прийняття рішення не пов`язаного з призначенням реальної міри покарання.

Після цього, в січні 2021 року, під час телефонної розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , останній нагадав ОСОБА_6 про їхню домовленість та повідомив про необхідність з`явитись на судове засідання, призначене на 02.02.2021.

Надалі ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що дії адвоката ОСОБА_5 є незаконними, 13.01.2021 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення, після чого діяв під контролем правоохоронних органів.

Так, 13.02.2021 приблизно об 11 год 00 хв, ОСОБА_6 діючи на виконання попередньої домовленості, прибув до приміщення офісу за адресою: АДРЕСА_1 , де передав, а ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи те, що питання про призначення покарання є виключною компетенцією суду, отримав від ОСОБА_6 частину попередньо обумовленої неправомірної вигоди в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США за призначення суддею Вінницького міського суду ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного із позбавленням волі ОСОБА_6 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, 12.03.2021 о 09 год 07 хв, ОСОБА_5 перебуваючи у невстановленому слідством місці, під час телефонної розмови з ОСОБА_6 , повідомив останньому про необхідність зустрітись з чоловіком на ім`я ОСОБА_8 у приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_1 , для передачі йому наступної частини неправомірної вигоди.

На виконання вказівки ОСОБА_5 , цього ж дня о 10 год 16 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні офісу за адресою: м. Вінниця, вул. Дмитра Майбороди, 2а, зустрівся із особою на ім`я ОСОБА_8 , як надалі з`ясувалось ОСОБА_9 .

Під час зустрічі, ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_9 отримав чергову частину неправомірної вигоди, в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, для подальшої передачі цих коштів ОСОБА_5 .

Надалі, ОСОБА_6 діючи на виконання попередньої домовленості, 26.03.2021 у період часу з 10 год 00 хв по 10 год 14 хв, перебуваючи у приміщенні офісу за адресою: м. Вінниця, вул. Дмитра Майбороди, 2а, передав, а ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи умисно, отримав від ОСОБА_6 заключну (кінцеву) частину попередньо обумовленої неправомірної вигоди в сумі 10500 (десять тисяч п`ятсот) доларів США за призначення суддею Вінницького міського суду ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного із позбавленням волі ОСОБА_6 .

Після отримання неправомірної вигоди в сумі 10500 (десять тисяч п`ятсот) доларів США 26.03.2021 о 10 год 14 хв ОСОБА_5 слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.03.2021 виконувачем обов`язків прокурора Вінницької обласної прокуратури адвокату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 має у власності легковий автомобіль марки «TOYOTA CAMRY» 2015 року випуску, чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 .

Статтею 369 частиною 3 КК України передбачено, діяння, передбачені частиною першою або другою цієї статті, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище, або вчинені за попередньою змовою групою осіб, караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Частиною 5 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально- правового характеру у виді конфіскації майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З наданих слідчому судді матеріалів встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності, згідно реєстраційної картки транспортного засобу і свідоцтва НОМЕР_2 від 13.01.2018 належить легковий автомобіль марки «TOYOTA CAMRY» 2015 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Слідчий суддя вважає, що наданими матеріалами клопотання та матеріалами кримінального провадження доведена необхідність накладення арешту на вищевказане майно підозрюваного шляхом заборони його відчуження та розпорядження, з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання.
Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого четвертого СВ (з дислокацією в м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Накласти арешт на легковий автомобіль марки «TOYOTA CAMRY» 2015 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно реєстраційної картки транспортного засобу і свідоцтва НОМЕР_2 від 13.01.2018 належить підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом тимчасового позбавлення права на її відчуження та розпорядження, з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1