Код суду 233 Справа № 233/5923/20
Вирок
Іменем України
18 лютого 2021 року м. Костянтинівка
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Райське, м. Дружківка Донецької області, українця, громадянина України, із середньою професійною освітою, який не одружений, дітей не має, працює підсобним робітником ВК Єлтеко, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
24 грудня 2011 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн.; постановою Дружківського міського суду Донецької області від 16.01.2012 штраф змінено на 80 годин громадських робіт;
03 серпня 2012 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 389, ст. 75,76 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з випробувальним строком на 1 рік. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 16 квітня 2013 року скасовано випробувальний строк, призначений вироком від 03 серпня 2012 року та направлено в місця обмеження волі на 1 рік. Звільнений 08 лютого 2012 року ухвалою Торезького міського суду Донецької області від 31 січня 2014 року умовно достроково, не відбутий строк 4 місяці 9 днів, з застосуванням ст. 81 КК України;
24 березня 2017 року Дружківським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
19 травня 2017 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнений 31 березня 2020 року у зв`язку із закінченням строку покарання.
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
Наказом директора Костянтинівського міського центру зайнятості від 16.04.2020 № НТ 200416 ОСОБА_6 було надано статус безробітного.
ОСОБА_6 , як зареєстрованого безробітного, було письмово попереджено про відповідальність за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Наказом директора Костянтинівського міського центру зайнятості від 16.04.2020 № НТ 200416 ОСОБА_6 призначено допомогу по безробіттю. В період з 30.06.2020 по 29.09.2020 ОСОБА_6 було виплачено допомогу по безробіттю не загальну суму 3000,00 грн.
З 30.06.2020 ОСОБА_6 приступив до виконання зазначеного виду робіт.
Наказом директора Костянтинівського міського центру зайнятості від 30.09.2021 № НТ 200930 припинено реєстрацію безробітного ОСОБА_6 , припинено виплату допомоги по безробіттю, у зв`язку з встановленням факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів.
Між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 з письмової згоди представника потерпілого ОСОБА_4 18 лютого 2021 року укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі, викладеному в обвинувальному акті у судовому провадженні, добровільно повністю відшкодувати збиток, завданий Костянтинівському міському центру зайнятості.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_6 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_6 узгоджене в угоді покарання.
Представник потерпілого ОСОБА_4 відповідно до наданої письмової заяви надала згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості із обвинуваченим ОСОБА_6 та в судовому засіданні не заперечувала проти її затвердження.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 190 КК України умисні дії, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинені повторно, караються штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років , або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке згідно з ч. 3 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника та згоди представника потерпілого на укладання угоди може бути укладено угоду про визнання винуватості.
Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.
Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, з письмової згоди представника потерпілого, 18 лютого 2021 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 18 лютого 2021 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.
Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає рецидив злочинів.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, судимість у встановленому порядку не знята та не погашена, на медичних обліках не перебуває, дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 рік з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України, а саме: завірені копії документів матеріалів особової справи безробітного ОСОБА_6 , виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 відкритого в АТ Ощадбанк на ім`я ОСОБА_6 за період з 07.04.2020 по 18.12.2020, виписку по картковому рахунку № НОМЕР_3 відкритого в АТ Ощадбанк на ім`я ОСОБА_6 за період з 30.06.2020 по 07.09.2020; які знаходяться в матеріалах провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 лютого 2021 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 з письмової згоди представника потерпілого ОСОБА_4 .
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку прокласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
- завірені копії документів матеріалів особової справи безробітного ОСОБА_6 ,
- виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 відкритого в АТ Ощадбанк на ім`я ОСОБА_6 за період з 07.04.2020 по 18.12.2020,
- виписку по картковому рахунку № НОМЕР_3 відкритого в АТ Ощадбанк на ім`я ОСОБА_6 за період з 30.06.2020 по 07.09.2020; які знаходяться в матеріалах провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1