печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, у сфері службової діяльності, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, у сфері службової діяльності, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , погоджено з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що Слідчими Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, у сфері службової діяльності, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000037 від 21.03.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 367, ч.2 ст. 364-1 КК України, за фактом службового підроблення службовими особами Державної служби геології та надр України, зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи ГІрАТ «Керампром», що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян та незаконного видобування посадовими особами ПрАТ «Керампром» корисних копалин загальнодержавного значення.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Також згідно із нормами статті 4 Кодексу України «Про надра» - надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.

Відповідно до ч.І ст. 19 Кодексу України «Про надра», надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Окрім цього, стаття 16 Кодексу України «Про надра» встановлює, що оформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

Згідно п. 22 постанови КМУ «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» від ЗО травня 2011 року № 615 (п. 22 в редакції постанови КМУ № 277 від 06.04.2016) «Дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення;

3) наявності заборгованості із сплати загальнодержавних податків та зборів;

4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов`язку проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню аварійної ситуації або усуненням її наслідків.

Зупинення дії дозволу не є підставою для переривання строку його дії.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» у разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту, акти індивідуальної дії, прийняті розпорядником, оприлюднюються на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Згідно із п. 4 ст. 18 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» Інформація про надходження заяви про переоформлення дозволу або про внесення змін до нього та про результат розгляду заяви розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу протягом трьох робочих днів з моменту переоформлення або внесення змін.

Наказ Держгеонадр про надання дозволу розміщується протягом п`яти днів на офіційному веб-сайті Держгеонадр.

Встановлено, що ПрАТ «Керампром» 04.10.2006 було оформлено спеціальний дозвіл на користування надрами № 4041 на території родовища вогнетривких та тугоплавких глин «Видне», що розташовано на території Костянтинівського району Донецької області. Для розробки родовища, надрокористувач, окрім спеціального дозволу № 4041 від 04.10.2006 року, отримав гірничий відвід (акт про надання гірничого відводу від 23.11.2011 року № 1888) та земельний відвід (договір оренди землі від 13.08.2008 року з Костянтинівською райдержадміністрацією на земельну ділянку загальною площею 47,24 Га). 16.11.2011 Державної служби геології та надр України та ПрАТ «Керампром» підписано угоду №4041 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин родовища вогнетривких та тугоплавких глин «Видне» розташованого в 2 км на північ від с. Русин Яр та в 20 км, яка являється невід`ємною частиною спеціального дозволу № 4041 від 04.10.2006 року.

Відповідно до п.5.3 угоди №4041, надрокористувач (ПрАТ «Керампром») зобов`язаний, в тому числі:

- дотримуватись вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користування надрами;

- дотримуватись вимог, передбачених Дозволом та цією Угодою;

- зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці робіт, передбачених Дозволом, після зупинення дії Дозволу або анулювання Дозволу.

У подальшому відповідно до наказу т.в.о. голови Державної служби геології та надр України від 23.12.2015 №438 «Про проведення системного аналізу Державного балансу запасів корисних копалин», Держгеонадра здійснено аналіз проведення надрокористувачами повторної державної експертизи матеріалів геолого-економічної оцінки відповідних родовищ корисних копалин.

Під час здійснення зазначеного аналізу Державною службою геології та надр України було виявлено порушення службовими особами ПрАТ «Керампром» пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 р. N 865.

Наказом т.в.о. голови Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 №287 «Про встановлення термінів для усунення порушень» ПрАТ «Керампром» надано термін ЗО календарних днів на усунення порушень. Наказ Держгеонадр опубліковано на офіційному веб-сайті Держгеонадр.

Листом №16179/13/14-16 від 07.09.2016 повідомлено ПрАТ «Керампром» про прийняте рішення та вказано вимогу на усунення виявлених порушень вимог пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 р. N 865 та проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин.

Далі, у зв`язку з невиконанням вимог зазначених у Наказі т.в.о. голови Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 №287, наказом т.в.о. голови Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 №5 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень», дію спеціального дозволу № 4041 від 04.10.2006 року, наданого ПрАТ «Керампром» на видобування вогнетривких та тугоплавких глин родовища «Видне», зупинено з 01.03.2017 року. Наказ Держгеонадр опубліковано на офіційному веб-сайті Держгеонадр.

Листом №1912/13/14-17 від 27.01.2017 повідомлено ПрАТ «Керампром» про прийняте рішення та надано припис в строк до 01.03.2017 на усунення виявлених порушень вимог пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 р. №865.

Після цього, наказом т.в.о. голови Державної служби геології та надр України від 01.02.2017 №50 «Про внесення змін до наказу Держгеонадр від 11.01.2017 №5» було внесено зміни у попередній наказ про зупинення спеціального дозволу № 4041 від 04.10.2006 року, та встановлено дату зупинення з 01.05.2017 року. Наказ Держгеонадр опубліковано на офіційному веб-сайті Держгеонадр.

Наказом т.в.о. голови Державної служби геології та надр України від 28.04.2017 №205 «Про внесення змін до наказів Держгеонадр від 19.12.2016 №489 та від 11.01.2017 №5» було повторно відтерміновано дату зупинення дії спеціального дозволу № 4041 від 04.10.2006 року, наданого ПрАТ «Керампром» на видобування вогнетривких та тугоплавких глин родовища «Видне», до 01.07.2017 року. Наказ Держгеонадр опубліковано на офіційному веб-сайті Держгеонадр.

У подальшому Наказом Держгеонадра України від 20.03.2018 року № 97, після усунення виявлених порушень вимог пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 р. №865, а саме проведення ПрАТ «Керампром» повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, дію вказаного спеціального дозволу було поновлено з 20.03.2018 року, про що повідомлено ПрАТ «Керампром» листом №5399/03/14-18 від 28.03.2018. Наказ Держгеонадр опубліковано на офіційному веб-сайті Держгеонадр.

Однак ОСОБА_6 , будучи обраним на посаду Генерального директора ПрАТ «Керампром» відповідно до рішення наглядової ради ПрАТ «Керампром» від 11.06.2012 №10 та приступивши до виконання обов`язків Генерального директора ПрАТ «Керампром» із 11.06.2012 відповідно до наказу Генерального директора ПрАТ «Керампром» від 11.06.2012 №84-к, окрім цього відповідно до Статуту ПрАТ «Керампром» в редакції затвердженій протоколом загальних зборів акціонерів ПрАТ «Керампром» №35 від 07 квітня 2017 року, будучи одноосібним виконавчим органом Товариства, що здійснює керівництво його поточною діяльністю, уповноваженим без довіреності діяти від імені Товариства, представляти його інтереси, вчиняти правочини від імені Товариства, в тому числі давати накази та розпорядження обов`язкові до виконання всіма працівниками Товариства, тобто будучи службовою особою, наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, достовірно знаючи що ПрАТ «Керампром» у строк встановлений пунктом 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 р. N 865 не здійснило проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин. Також ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи ПрАТ «Керампром», всупереч наказу Голови Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 № 5 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень», наказу від 28.04.2017 №205 «Про внесення змін до наказів Держгеонадр від 19.12.2016 №489 та від 11.01.2017 №5», якими було зупинено дію спеціального дозволу № 4041 від 04.10.2006 року з 01.07.2017 року, з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми своїх повноважень, порушуючи порядок, встановлений ст. 16, 19 Кодексу України про надра, у період зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами з 01.07.2017 по 20.03.2018, та у порушення п.5.3 угоди № 4041 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 16.11.2011, укладеної між Державною службою геології та надр України та ПрАТ «Керампром», організував підпорядкованими йому працівниками ПрАТ «Керампром» незаконне видобування вогнетривких та тугоплавких глин, які згідно постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», являються корисними копалинами загальнодержавного значення, на території родовища вогнетривких та тугоплавких глин «Видне» розташованого в 2 км на північ від с. Русин Яр та в 20 км на південний захід від залізничної станції Кондратівка, на землях Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, кадастровий номер :07:000:0071, загальною площею 47,24 га.

Суб`єктом господарювання ПрАТ «Керампром» під керівництвом Генерального директора ПрАТ «Керампром» ОСОБА_6 , у період часу із 01.07.2017 по 20.03.2018, незважаючи що наказами Голови Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 № 5 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень», наказу від 01.02.2017 №50 «Про внесення змін до наказу Держгеонадр від 11.01.2017 №5», наказу від 28.04.2017 №205 «Про внесення змін до наказів Держгеонадр від 19.12.2016 №489 та від 11.01.2017 №5», зупинено дію спеціального дозволу № 4041 від 04.10.2006 року, у порушення вимог чинного законодавства, у період зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4041 здійснили видобування корисних копалин загальнодержавного значення - вогнетривких та тугоплавких глин, у кількості 191 791 тон.

Відповідно до висновку експерта № 177-179 від 24.03.2020 Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз, зазначеними незаконними діями по незаконному видобуванню корисних копалин загальнодержавного значення - вогнетривких та тугоплавких глин, у кількості 191 791 тон, заподіяно збитків державним інтересам в розмірі 48 690 305,7 гривень, чим завдані тяжкі наслідки (збитки) державним інтересам, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Прокурор зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у зловживанні повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам та у порушенні правил охорони або використання надр, а саме незаконному видобування корисних копалин загальнодержавного значення, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України.

10.06.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України.

Прокурор також зазначив, що, вищевказані обставини у своїй сукупності дають підстави підозрювати громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зловживанні повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам та у порушенні правил охорони або використання надр, а саме незаконному видобування корисних копалин загальнодержавного значення, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України, яка є обґрунтованою та підтверджуються наступними матеріалами: довідкою про стан дотримання законодавства про надра ПрАТ «Керампром» при розробці родовища вогнетривких та тугоплавких глин від 21.02.2019; наказом Держгеонадр №438 від 23.12.2015; наказом Держгеонадр №287 від 01.09.2016; наказом Держгеонадр №5 від 11.01.2017; протоколом №5/2017 засідання Комісії з питань надрокористування від 27.04.2017; наказом Держгеонадр №205 від 28.04.2017; протоколом №4/2018 засідання Комісії з питань надрокористування від 15.03.2018; наказом Держгеонадр №97 від 20.03.2018; листуванням Державної служби геології та надр України із ПрАТ «Керампром»; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.05.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.05.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.09.2020; протоколом санкціонованого обшуку від 26.02.2020 проведеного у приміщенні ПрАТ «Кермпром»; висновком експерта від 24.03.2020 №177-179 Донецького НДІСЕ; Статутними документами ПрАТ «Керампром»; витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань; іншими матеріалами кримінального провадження.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, які зазначенні в п. п. 1-5.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у виді застави 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, , буде прийнятним при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисники доводи клопотання не визнали, зазначили про необґрунтованість підозри, просили в задоволенні клопотання відмовити.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що 10.06.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджують долучені до матеріалів клопотання докази, а саме: довідкою про стан дотримання законодавства про надра ПрАТ «Керампром» при розробці родовища вогнетривких та тугоплавких глин від 21.02.2019; наказом Держгеонадр №438 від 23.12.2015; наказом Держгеонадр №287 від 01.09.2016; наказом Держгеонадр №5 від 11.01.2017; протоколом №5/2017 засідання Комісії з питань надрокористування від 27.04.2017; наказом Держгеонадр №205 від 28.04.2017; протоколом №4/2018 засідання Комісії з питань надрокористування від 15.03.2018; наказом Держгеонадр №97 від 20.03.2018; листуванням Державної служби геології та надр України із ПрАТ «Керампром»; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.05.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.05.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.09.2020; протоколом санкціонованого обшуку від 26.02.2020 проведеного у приміщенні ПрАТ «Кермпром»; висновком експерта від 24.03.2020 №177-179 Донецького НДІСЕ; Статутними документами ПрАТ «Керампром»; витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань; іншими матеріалами кримінального провадження.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Наряду з вказаним, слід відмітити, що Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Вказане, дає слідчому судді прийти до обґрунтованого висновку, що обставини здійснення підозрюваною ОСОБА_6 конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що включає в себе можливість та у світлі вказаних обставин необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Разом з тим, позитивні характеристики підозрюваного, на які посилався захисник при розгляді клопотання, не можуть бути безумовними підставами для відмови у застосуванні запобіжного заходу, оскільки не спростовують існування в кримінальному провадженні ризиків.

Так, сторона обвинувачення вказує, що відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо існування вказаного ризику, виходячи з наступного.

При оцінці ризику переховування від правосуддя слідчий суддя бере до уваги (разом з іншими обставинами) і загроза суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» (Punzelt v. Czech Republic) від 25.04.2000 № 31315/96 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду, в тому числі на те, що заявнику загрожувало відносно суворе покарання.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується, у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи особу підозрюваного, його матеріальний стан, міцність соціальних зв`язків, його процесуальну поведінку під час досудового розслідування, а також те що прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме особистого зобов`язання, котрий згідно зі ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, зокрема:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із працівниками Державної служби геології та надр України, свідками і учасниками кримінального провадження №0000037;

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, у сфері службової діяльності, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 13 серпня 2021 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, зокрема:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із працівниками Державної служби геології та надр України, свідками і учасниками кримінального провадження №0000037;

Контроль за виконанням обов`язків покласти на слідчого у кримінальному провадженні №0000037, а в разі направлення кримінального провадження до суду на прокурора.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 12 год. 50 хв. 18 червня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1