ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5531/21
провадження № 1-кс/753/1072/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

затриманої особи ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту стосовно затриманого громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в міжнародному розшуку каналами Інтерполу за правоохоронними органами Російської Федерації, для притягнення до відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 162 КК Російської Федерації (розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище),

ВСТАНОВИВ:

19.11.2021 прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування тимчасового арешту на 40 діб щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в міжнародному розшуку каналами Інтерполу за правоохоронними органами Російської Федерації, для притягнення до відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 162 КК Російської Федерації.

Клопотання обґрунтоване такими обставинами.

17.03.2021 о 14:00 год працівниками ВКП Дарницького УП ГУ НП у м. Києві в порядку статті 582 КПК України затримано ОСОБА_7 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 162 КК Російської Федерації (розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище).

Згідно інформації з обліків Генерального секретаріату Інтерполу, яка надійшла через відділ міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в м. Києві за вих. № 1243/125/14/9/03-2021 від 10.03.2021, ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.06.2017 значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 162 КК Російської Федерації.

В подальшому, 17.03.2021 працівниками ВКП Дарницького УП ГУ НП у м. Києві через відділ міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у м. Києві за вих. № 1243/125/14/9/03-2021 від 10.03.2021 отримано належним чином завірені копії процесуальних документів, які надають підстави для затримання ОСОБА_7 в порядку, передбаченому статтями 208, 582, 583 КПК України, - постанова від 04.12.2013, видана Владикавказьким гарнізонним військовим судом Російської Федерації, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 14.03.2013 якого було оголошено у державний розшук на території Російської Федерації.

Інкримінований ОСОБА_8 компетентними органами Російської Федерації злочин, відповідає кваліфікації злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України. Згідно наданої інформації строк давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не закінчився.

За злочин, інкримінований затриманому, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що затриманий не є ОСОБА_8 , а його справжнє прізвище - ОСОБА_10 . Також зазначив про відсутність належних доказів та документів, які дають підстави для тимчасового арешту.

Затриманий підтримала захисника та пояснив, що його справжнє прізвище - ОСОБА_10 , громадянин Російської Федерації, проживає в Україні з 2013 року, свій паспорт втратив, у зв`язку з чим не може підтвердити свою особу. Усі звинувачення в скоєні інкримінованого йому органами досудового розслідування Російської Федерації злочину категорично відкидав.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Відповідно до правил статті 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту.

До клопотання додаються:

1) протокол затримання особи з відміткою про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію);

2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави;

3) документи, що підтверджують особу затриманого;

4) письмова заява затриманої особи про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій особа може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності (в разі наявності такої письмової заяви).

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого (ч. 6 ст. 583 КПК України).

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України від 22.09.2011 № 3773-VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Відповідно до зазначеного закону документом, по якому можна встановити особу громадянина іншої держави або особу без громадянства, є:

- паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною;

- посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні;

- посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні;

- посвідчення особи на повернення - документ, який видається іноземцю або особі без громадянства у випадках, передбачених міжнародними договорами України про реадмісію (приймання і передачу осіб);

- посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон документ, що посвідчує особу без громадянства під час перетинання нею державного кордону України і перебування за кордоном.

Жодного із зазначених документів, які б підтверджували, що затриманою особою є громадянин Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прокурором до клопотання про застосування тимчасового арешту не було додано.

Копія заяви ОСОБА_8 від 25.05.2002 про видачу паспорту, яка міститься в матеріалах клопотання, не може бути належним доказом особи, оскільки відповідно до Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" не є документом, який може посвідчувати особу громадянина іншої держави. Зазначена заява може лише виступати додатковим документом в окремій процедурі ідентифікації особи затриманого за відсутності документів, які посвідчують його особу.

Крім того, навіть за умови, що слідчий суддя мав би повноваження та можливість встановлювати особу по фотографії, це було б неможливо, враховуючи, що фотографія ОСОБА_8 на заяві про видачу паспорту була зроблена майже 19 років тому у підростковому віці 15 років. Відповідно до п. 7 Постанови Уряду Російської Федерації від 08.07.1997 ( в ред. від 20.11.2018) "Про затвердження Положення про паспорт громадянина Російської Федерації, зразка бланка та опису паспорту громадянина Російської Федерації" строк дії першого паспорту громадянина - до досягнення двадцяти років. Зазначена норма, яка також існує в законодавстві України та більшості країн світу, призначена в т. ч. для заміни фотографії в паспорті, оскільки у зв`язку із природніми віковими змінами значною мірою змінюється й риси обличчя людини.

Також не можуть бути використані для встановлення особи затриманого копії фотографій з розшукової справи ОСОБА_8 , оскільки, по-перше, вони також не є документами, за якими встановлюється особа. По-друге, вони, виходячи з матеріалів наданих уповноваженими органами Російської Федерації, також були зроблені достатньо давно - майже 15 років тому, і з впевненістю опізнати особу затриманого не дають.

У судовому засіданні для підтвердження особи затриманого прокурор посилався на ті обставини, що затриманий в ході оформлення документів при процедурі затримання особисто ідентифікував себе як ОСОБА_8 . Захисник, якого підтримав затриманий, заперечив, пояснивши, що його підзахисний, будучи затриманим без документів, злякався та під психологічним впливом працівників поліції спочатку визнав себе як ОСОБА_8 , але отримавши адвокатську правову допомогу назвав свої справжні прізвище та ім`я - ОСОБА_11 .

З даного приводу слідчий суддя зазначає, що написані чи підписані затриманою особою документи не можуть беззастережно посвідчувати її особу. Оцінка цих документів має надаватися у сукупності з іншими документами та свідченнями при проведенні процедури ідентифікації особи, в т.ч. при верифікації її біометричних даних та біометричних параметрів. Проте проведення цієї процедури знаходиться поза межами компетенції слідчого судді.

Крім того, як слідує з матеріалів клопотання, усі документи написані чи підписані затриманою особою, як ОСОБА_8 , були здійсненні за відсутності адвоката.

І хоча підписані затриманим документи не є в прямому сенсі визнавальними показаннями в скоєнні злочину, а прокурор не посилається на них безпосередньо для його звинувачення чи засудження, проте в контексті посталого питання щодо встановлення особи затриманого, його можливого тимчасового позбавлення волі і категоричних заперечень затриманого проти його попередніх дій, слідчий суддя вважає необхідним звернутися до рішення Європейського суду з прав людини від 17 липня 2014 року у справі "Омельченко проти України". У цій справі суд визнав порушення пункту 1 та підпункту «с» пункту 3 статті 6 Європейської конвенції з прав людини у зв`язку з відсутністю у заявника можливості отримати юридичну допомогу на початку слідства та використанням його визнавальних свідчень як основи для його засудження.

Окремо в цьому рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що доступ до захисника має надаватися з першого допиту підозрюваного працівниками міліції, за винятком випадків, коли за конкретних обставин відповідної справи продемонстровано, що існують вагомі підстави для обмеження такого права (див. рішення від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини»(Safduz v. Turkey) [ВП], заява № 36391/02, п. 55). Право на захист буде в принципі непоправно порушено, якщо визнавальні показання, отримані під час допиту особи правоохоронними органами без забезпечення їй доступу до захисника, використовуватимуться з метою її засудження (див. там само).

З огляду на вищевикладене слідчий суддя прийшов до висновку про визнання копій документів, підписаних затриманою особою як ОСОБА_8 , неналежними для посвідчення особи затриманого.

Також відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 583 КПК України до клопотання про застосування тимчасового арешту додається протокол затримання особи з відміткою про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію).

Проте в порушення вимог КПК протокол затримання не містить відмітки про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію).

Таким чином, прокурором до матеріалів клопотання не були надані належні документи, що підтверджують особу затриманого, а ті, що були надані, не дають можливості слідчому судді її встановити.

Зазначені обставини унеможливлюють розгляд клопотання про застосування тимчасового арешту, у зв`язку з чим у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 582, 583 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту стосовно затриманого громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Звільнити особу, затриману як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 24.03.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1