Справа № 395/242/21
Провадження № 1-кп/390/249/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2021 р. Колегія суддів Кіровоградського районного суду Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 18 січня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки наявні обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч.1,5 ст.177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора. Просили суд обрати запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, зважаючи на обов`язок суду вирішити питання щодо продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, колегія суддів вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на шістдесят днів, виходячи з таких підстав.
Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 березня 2021 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжено на шістдесят днів, тобто до 14 травня 2021 року включно.
На даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області, судовий розгляд не закінчено, проте термін перебування обвинуваченого під вартою закінчується.
Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК суд під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів вважає, що в кримінальному провадженні беззаперечно встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, так як обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і в обґрунтування продовження строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання, спробам переховуватись від органів розслідування та суду, що обумовлено суворістю можливого покарання чи вчинити інші злочини, оскільки обвинувачується у вчиненні умисного, корисливого злочину.

Окрім цього судом встановлено, що особисте зобов`язання не може бути застосоване до обвинуваченого ОСОБА_7 так як даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а злочин в якому обвинувачується останній є особливо тяжким.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування. В ході розслідування даного провадження осіб які б могли взяти ОСОБА_7 на поруки не встановлено.

Також колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 не може бути визначено розмір застави так як, останній не має постійного джерела доходу.

Також суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як даний запобіжний захід передбачає собою заборону залишати житло цілодобово або у певний період, а так як встановлено, що ОСОБА_7 проживає без реєстрації і навіть не зміг првильно назвати адресу свого проживання.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Також у рішенні «Харченко проти України», ЄСПЛ зазначив, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, на які посилався слідчий суддя при обранні обвинуваченому запобіжного заходу, не змінилися. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, суд вважає, що вказане в сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу і на даний час не зникли, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, в тому числі, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування застави щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 61, 178, 182-183, 331 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, тобто з 12.00 год. 12 травня 2021 року по 12.00 год. 11 липня 2021 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити до ДУ «Кропивницького слідчого ізолятора» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3