Справа № 761/7158/21
Провадження № 1-кс/761/4968/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_5 від 10.02.2021 року про закриття кримінального провадження №0000368 від 29.01.2021 року,

ВСТАНОВИВ :

У провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_5 від 10.02.2021 року про закриття кримінального провадження №0000368 від 29.01.2021 року.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає про те, що постанова про закриття кримінального провадження №0000368 від 29.01.2021 року дізнавачем ОСОБА_5 була винесена 10.02.2021 року. При цьому, вважає, що рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованим, передчасним, проведене досудове розслідування є неповним, однобоким, та без належної перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення. Також зазначає, що заявлені факти та обставини не перевірялися належними слідчими діями, зокрема: допит ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про яких прямо вказував ОСОБА_4 в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 29.01.2021 року, не були отримані відомості від НАЗК щодо звільнення ОСОБА_4 з займаної посади, не отримані копії чи оригінали документів від ДП «НАЕК «Енергоком», не з`ясовано всі обставини, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні. З урахуванням наведеного, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження як необґрунтовану та невмотивовану.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про дату та час був повідомлений завчасно та належним чином. Проте, на адресу суду надіслав заяву, в якій скаргу підтримав в повному обсязі, просив задовольнити із підстав у ній зазначених, та проводити розгляд скарги без його присутності.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність скаржника.

Дізнавач, рішення якого оскаржується, в судове засідання неодноразово не з`явилася, про дату та час повідомлялася завчасно та належним чином, при цьому дізнавач ОСОБА_5 на адресу суду надіслала заяву з додатками, та просила проводити розгляд скарги без її участі.

У відповідності до вимог ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у її відсутність.

Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, додатково направлені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Шевченківським УП ГУНП України в м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000368 від 29.01.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.

Відповідно до постанови дізнавача Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_5 від 10.02.2021 року вищевказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.1, ч.3 ст.284 КК України.

Відповідно до вимог ч.1,3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів (ст.2, ст.284 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.298 КПК України - досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 25.

Ст.298-1 КПК України визначено, що процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 цього Кодексу, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст.300 КПК України - для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії, передбачені цим Кодексом, та негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені частиною другою статті 264 та статтею 268 цього Кодексу, а також відбирати пояснення для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, проводити медичне освідування, отримувати висновок спеціаліста, що має відповідати вимогам до висновку експерта, знімати показання технічних приладів і технічних засобів у провадженнях щодо вчинення кримінальних проступків, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, вилучати знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей, до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналізуючи матеріали скарги з додатками слідчим суддею було встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були в повній мірі дотримані при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Так, з матеріалів вбачається, що дізнавачем ОСОБА_5 вжиті наступні дії, а саме: допитано як потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 , долучено копії службових документів щодо трудової діяльності ОСОБА_4 .

Разом з тим, під час досудового розслідування не проведено допиту осіб, показання яких можуть мати значення для з`ясування всіх обставин справи, на яких вказував скаржник у заяві про кримінальне правопорушення та у протоколі допиту як потерпілого. При цьому, не допитавши вказаних осіб, дізнавач виніс оскаржувану постанову, не встановивши усіх фактичних обставин, не вжив всіх заходів для їх належного встановлення, так само не дотримався вимог ст.9 КПК України, оскільки зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, а також не надав вичерпні відповіді згідно повідомлення про кримінальне правопорушення, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається ОСОБА_4 щодо незаконного звільнення у зв`язку з повідомленням ним як викривачем про вчинення іншою особою корупційного правопорушення.

Також слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчий обмежився лише допитом ОСОБА_4 в якості потерпілого, та ОСОБА_8 , який перебуває на посаді директора з управління людськими ресурсами в ДП «НАЕК «Енергоатом». Разом з тим належного висновку чи обґрунтування, за яких слідчий прийшов до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, та взаємозв`язок між обставинами, які викладені у постанові про закриття кримінального провадження, оскільки відсутнє будь-яке посилання на проведення слідчих (розшукових) дій, що обумовлюють підстави для закриття кримінального провадження, що є неприпустимим.

Отже, не навівши обґрунтування наведених висновків, дізнавач належним чином не виконав вимог КПК України при винесенні постанови про закриття кримінального провадження.

Цитування у постанові положень закону не можна ототожнити з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.

Окрім того, в резолютивній частині постанови дізнавач обмежився висновком про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, при цьому не зазначено стосовно якої особи чи осіб прийнято оскаржуване рішення.

Дослідивши матеріали скарги та додатки до неї, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування не вжито всіх можливих передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 29.01.2021 року №0000368 року, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України та надання їм належної правової оцінки з метою забезпечення прийняття законного процесуального рішення.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження №0000368, з урахуванням вищенаведеного, дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою, доводи скарги не спростовані дізнавачем в суді, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 9, 26, 91, 92, 93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_5 від 10.02.2021 року про закриття кримінального провадження №0000368від 29.01.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя