Дата документу 13.04.2021 Справа № 937/5437/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/5437/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/166/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_7 від 30 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000998 від 03 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_7 від 30 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000998 від 03 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що постанова слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000998 від 30 червня 2020 року на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, слідчий діяв в межах своїх повноважень, а тому його дії щодо закриття кримінального провадження №0000998 повністю відповідають вимогам КПК України.
В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, його скаргу на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_7 від 30 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000998 від 03 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, задовольнити, повернути матеріали справи №000998 від 03 червня 2020 року для подальшого розслідування іншим слідчим Слідчого Управління ТУ ДБР в м.Мелітополь.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що слідчий суддя не забезпечив присутність прокурора (сторінка 1), який повинен здійснювати нагляд щодо виконання судом закону. Саме відсутність прокурора і призвело до порушень слідчим суддею положень КПК України. Це є суттєве порушення положень КПК України та недотримання верховенства права щодо проведення судових засідань з обов`язковою присутністю прокурора.

Також, слідчий суддя ОСОБА_1 в ухвалі №937/5437/20 провадження №1- кс/937/2917/20 від 18 листопада 2020 року помилково цитує: «…Однак, на думку ОСОБА_6 інформація зазначена у вказаних відповідях прокурора є недостовірною, оскільки слідчі вже не працюють за вказаною адресою та він позбавлений можливості до них звернутися, а отже в діях ОСОБА_8 наявний склад злочину передбачений ч.1 ст. 366 КК України...» (сторінка 2). Однак, це не відповідає дійсності, а саме : у суду є документальні докази у вигляді копій листів, які свідчать про перешкоджання виконання рішення суду, що передбачено ч.2 ст.382 КК України. Отже, ні як не «на думку ОСОБА_6 ». Цього слідчий суддя не обґрунтував відповідними документами, лише посилався на оскаржену постанову слідчого.
Крім того, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вірно вказує: «...Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, .... забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тім щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності....". "...Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, .... надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. ..» (сторінка 2). Отже ніякого повного та неупередженого розслідування слідчий ОСОБА_7 забезпечити не могла, тому саме вона досліджувала вказані у оскаржуваному рішенні кримінальні правопорушення створивши при цьому власні правопорушення при закритті кримінальних справ щодо внесення недостовірних відомостей, неправомірні об`єднання різних статей КК України, всупереч ч.ч.1,2 ст.55 КПК України, неправомірні відмови щодо визнання його (апелянта) потерпілим у кримінальних провадженнях. Проти ОСОБА_7 відкривалося декілька кримінальних проваджень щодо внесення завідомо недостовірних відомостей та невиконання рішення суду зокрема: 0000017 від 21 січня 2020 року, 0002380 від 08 листопада 2019 року, 0000493 від 18 жовтня 2019 року та інші (додаток 3 на 2 арк.). Отже, слідчий ОСОБА_7 фізично не могла забезпечити повного та неупередженого розслідування по справі №0000998 від 30 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 336 КК України. Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі помилково не помічає заангажованість та упередженість слідчого ОСОБА_7 при скоротечному розслідуванні справи №0000998 від 30 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.336 КК України.

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку підлягає задоволенню, оскільки як убачається із матеріалів справи та з оскаржуваної ухвали, ОСОБА_6 у розгляді скарги слідчим суддею участі не брав, просив розглянути скаргу без його участі, копію ухвали отримав 29 січня 2021 року, та вже 01 лютого 2021 року подав апеляційну скаргу, тобто зловживання своїм процесуальним правом з боку апелянта не вбачається.
В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 не з`явився, в своїй апеляційній скарзі просить розглянути апеляційну скаргу без його участі, за наявними в справі матеріалами.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає.
Як убачається з матеріалів провадження, слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 , здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 03 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000998 за ч.1 ст.366 КК України Офісом Генерального прокурора на підставі ухвали слідчого Печерського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2019 року по справі №757/22366/19-к за заявою ОСОБА_6 від 26 квітня 2019 року.
Із заяви ОСОБА_6 вбачається, що в березні 2019 року останній звернувся до прокуратури Запорізької області із клопотаннями про ознайомлення з матеріалами кримінальних проваджень, у яких він є потерпілим. За результатами розгляду вказаних клопотань, на його адресу надійшли відповіді за підписом начальника відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 , в яких зазначено, що з метою ознайомлення заявнику необхідно звернутись до слідчих. На думку ОСОБА_6 , інформація, зазначена у вказаних відповідях прокурора, є недостовірною, оскільки слідчі вже не працюють за вказаною адресою та він позбавлений можливості до них звернутися, тому заявник вважає, що в діях ОСОБА_8 наявний склад злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Під час проведення досудового розслідування слідчим ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_7 вживались відповідні заходи для повного та всебічного з`ясування обставин провадження.
За результатами досудового розслідування 30 червня 2020 року слідчим ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного 03 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000998, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
31 липня 2020 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зі скаргою на зазначену постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в якій просив цю постанову скасувати.
Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є законним та обґрунтованим.
Переглядаючи вказану ухвалу слідчого судді, колегія суддів звертає увагу на таке.
Відповідно до положень п.8 ч.2 ст.40, п.2 ч.1 ст.284 КПК України, слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України - якщо існує не скасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.
При здійсненні досудового розслідування слідчий є самостійним у своїй діяльності, втручання в яку, окрім керівника органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду є незаконним і тягне за собою кримінальну відповідальність. Елементами процесуальної самостійності слідчого є його право починати досудове розслідування, приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням.
Повноваження слідчого приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, здійснюється у формі винесення постанови. Зокрема, у випадках, які виключають подальше розслідування кримінального провадження, слідчий може прийняти рішення про закриття кримінального провадження. Перелік таких обставин наведений у ч.1 ст. 284 КПК України.
Згідно з матеріалами провадження та з оскаржуваною постановою слідчого, під час досудового розслідувана встановлено, що обставини, на які вказує заявник, вже були предметом дослідження у іншому кримінальному провадженні - №0000059 від 07 травня 2019 року за ч.1 ст.366, ч.2 ст.382 КК України.
Оглядом матеріали кримінального провадження №0000059 встановлено, що постановами процесуального прокурора у вказане кримінальне провадження об`єднано декілька матеріалів досудових розслідувань, серед яких матеріали кримінального провадження №00060 від 07 травня 2019 року, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявок ОСОБА_6 від 26 квітня 2019 року, за ч.1 ст.366 КК України, матеріали кримінального провадження №000080 від 27 травня 2019 року, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 26 квітня 2019 року за ч.1 ст.366 КК України, та матеріали кримінального провадження №0001807 від 20 серпня 2019 року, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 26 квітня 2019 року за ч.1 ст.366 КК України.
За результатами досудового розслідування, 27 вересня 2019 року слідчим у кримінальному провадженні №0000059 винесено постанову про його закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Вказана постанова ОСОБА_6 була оскаржена в суді та за результатами розгляду скарги ухвалою Мелітопольського міськрайнного суду Запорізької області від 25 листопада 2019 року (справа №320/61319) в задоволенні скарги відмовлено.
В ході досудового розслідування встановлено, що заяви ОСОБА_6 про вчинене правопорушення, які містяться в провадженні №0000059 від 24 червня 2019 року, ідентичні заяві ОСОБА_6 від 26 квітня 2019 року, на підставі якої розпочато кримінальне провадження №000998.
Так, з матеріалів кримінального провадження №000998 убачається, що 26 квітня 2019 року ОСОБА_6 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, начальником відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2019 року зобов`язано уповноважену особу Генеральної прокуратури України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 26 квітня 2019 року про кримінальне правопорушення.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000998, 03 червня 2020 року на підставі ухвали слідчого судці Печерського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2019 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, за обставинами, викладеними в заяві ОСОБА_6
06 червня 2020 року прокурором третього відділу організації процесуального керівництва управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних підрозділів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 доручено проведення досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження Управлінню територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі.
24 червня 2020 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 (якій доручено здійснення досудового розслідування) розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000998, відомості про яке внесено до ЄРДР 03 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
25 червня 2020 року слідчим ОСОБА_7 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000998 від 03 червня 2020 року проведений огляд матеріалів кримінального провадження №0000059 за заявою ОСОБА_6 щодо вчинення службовими особами прокуратури Запорізької області кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.382 КК України.
Проведеним оглядом встановлено, що серед матеріалів кримінального провадження є матеріали, що мають значення для розслідування у кримінальному провадження №0000998 від 03 червня 2020 року матеріали, а саме:
витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань криміального провадження № 0000060 від 07 травня 2019 року;
заяви ОСОБА_6 від 26 квітня 2019 року;
постанова прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Запорізьку область, прокуратури Запорізької області радника юстиції ОСОБА_11 про об`єднання матеріалів досудового розслідування в одне провадження від 31 травня 2019 року;
витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000080;
ухвала Орджонікідзевського районного суду Запорізької області від 08 травня 2019 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення задоволено та зобов`язано уповноважену службову особу прокуратури Запорізької області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 26 квітня 2019 року;
постанова прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Запорізьку область, прокуратури Запорізької області радника юстиції ОСОБА_11 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань в одне провадження від 11 червня 2019 року;
витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0001807 від 20 серпня 2019 року;
ухвала Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року, якою зобов`язано компетентних посадових осіб Генеральної прокуратури України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 26 квітня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування;
заява ОСОБА_6 від 26 квітня 2019 року;
постанова прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Запорізьку область, прокуратури Запорізької області юриста першого класу ОСОБА_12 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань в одне провадження від 17 вересня 2019 року;
постанова прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Запорізьку область, прокуратури Запорізької області молодшого радника юстиції ОСОБА_13 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань в одне провадження від 17 вересня 2019 року;
постанова слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000059 від 07 травня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.382 КК України від 27 вересня 2019 року;
ухвала Мелітопольського міськрайонного суду від 25 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000059 від 07 травня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.382 КК України від 27 вересня 2019 року.
Викладене свідчить про те, що рішення про закриття провадження прийнято слідчим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи скарги, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування вищевказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки є нескасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0000059 від 07 травня 2019 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, яке стосувалось тих самих обставин, що перевірялись у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000998 від 03 червня 2020 року.
Твердження апелянта про неповноту з`ясування обставин справи та про невідповідність висновків слідчого фактичним обставинам справи, є безпідставними та суперечать матеріалам провадження.

Отриманих під час досудового розслідування відомостей достатньо для прийняття відповідного процесуального рішення, в даному випадку - про закриття кримінального провадження з наведених у постанові підстав.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.
З постанови про закриття кримінального провадження та з матеріалів провадження вбачається, що слідчим з`ясовані належним чином обставини, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.
Обставин, які б ставили під сумнів неупередженість слідчого, не вбачається.
Слідчий ОСОБА_7 , приймаючи рішення про закриття провадження, діяла в межах своїх повноважень у спосіб, передбачений законом, на що обґрунтовано звернув увагу і слідчий суддя в своїй ухвалі.
Порушень з боку слідчого вимог кримінального процесуального законодавства, в т.ч. і ст.55 КПК України, не вбачається.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді також є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування прийнятого судового рішення, на думку колегії суддів, слідчим суддею не допущено.
Те, що скаргу ОСОБА_6 розглянуто у відсутність прокурора (про що йдеться в апеляційній скарзі), само по собі не свідчить про істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки згідно з положеннями ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Отже, подана ОСОБА_6 апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 листопада 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_7 від 30 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000998 від 03 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4