Провадження 1-в/193/203/21
У Х В А Л А
іменем України

09 серпня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахунок строку відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017,

В С Т А Н О В И В:
12 липня 2021 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , про перерахунок строку відбування покарання, згідно якого засуджений, посилаючись на те, що в у рамках кримінальних проваджень № 0001546 від 01.06.2017 та № 0001325 від 16.05.2017 він перебував під вартою, тому просив здійснити перерахунок строку відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав і просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріли клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
Згідно до п. 14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838- VIII, який набрав чинності з 24.12.2015 року, до ч. 5 ст.72 КК України були внесені зміни, які діяли до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року №2046-VIII.
Так, відповідно до п. 1 ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону №2046-VIII від 18.05.2017 року) - попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Так, відповідно до ч. 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України).
Положення ч. 5 ст.72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Підставою для такого твердження є те, що інститут зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання впливає на кримінально-правове становище особи (покращує або погіршує його).
29.08.2018 року Велика Палата Верховного Суду висловила правовий висновок згідно якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Щодо вимог засудженого про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 30001546 від 01.06.2017, суд вказує наступне:
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 20.11.2017 ОСОБА_4 було затримано. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20.11.2017 до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 10.03.2018.
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.02.2018 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обліковувася з моменту його затримання 20.11.2017. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Згідно розпорядження від 01.02.2018 вирок відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 05.03.2018.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2020 засудженому ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання згідно ст. 72 ч. 5 КК України, строк його перебування під вартою з 20.11.2017 по 05.03.2018. Ухвала суду оскаржувалася в апеляційному порядку, але залишина апеляційним судом без змін і набрала чинності 24.11.2020.
З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що у цій частині клопотання засудженого слід відмовити у зв`язку з тим, що фактичне перебування засудженого ОСОБА_4 під вартою вже перераховано, тобто з цього приводу судом вирішено питання по суті.
Щодо вимог засудженого про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 10001325 від 16.05.2017, суд вказує таке:
Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.08.2018 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.02.2018 та визначено остаточне покарання у виді 4 років і 1 місяць позбавлення волі. Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні судом не обирався. Строк відбування покарання рахувати з 01.02.2018 року.
Вирок набрав законної сили 17 жовтня 2018 року.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні вимог засудженого про перерахунок строку відбування покарання у рамках кримінального провадження № 10001325 від 16.05.2017, адже у рамках цього провадження до ОСОБА_4 взагалі не застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слід зазначити, що за змістом висновків, визначених у п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» до остаточного строку покарання за сукупністю вироків не зараховується час перебування засудженого під вартою в порядку запобіжного заходу в іншому кримінальному провадженні.
Керуючись ст. 72 КК України, ст. ст. 371, 379, 537, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про перерахунок строку відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, відмовити.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор може подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений у той же строк і порядок, але з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1