Справа № 460/1353/18
Провадження №1-в/944/39/21
29.04.2021 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
представника заставодавця ОСОБА_4 ,
В судовому засіданні представник заставодавця ОСОБА_4 заяву підтримав у повному обсязі та просив таку задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо заяви заперечив, зазначив, що ОСОБА_6 перебував у розшуку, а відтак підстави для повернення застави відсутні.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали заяви та кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 22.02.2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у виді 6 (шести) років 01 (одного) місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 25.03.2021 року.
Однак під час ухвалення вказаного вироку судом не було вирішено питання щодо внесеної застави.
Частиною першою ст. 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
За змістом ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
В судове засідання 17.05.2018 року обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився, скерував на адресу суду телефонограму про відкладення судового засідання, оскільки перебуває на лікарняному. В подальшому ОСОБА_6 в судові засідання 20.07.2018 року, 19.09.2018 року не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв, ухвалу про привід обвинуваченого виконано не було, а тому ухвалою суду від 19.09.2018 року ОСОБА_6 оголошено в розшук. 26.10.2018 року кримінальне провадження відновлено, оскільки обвинувачений зобов`язався з`явитись до суду за першою вимогою. Однак в наступні судові засідання 20.12.2018 року, 03.09.2019 року, 29.10.2019 року, 03.12.2019 року обвинувачений ОСОБА_6 жодного разу не з`явився, причини неявки суду не повідомляв, ухвали про привід не виконувались, встановити місцезнаходження обвинуваченого не вдалось, у зв`язку із чим обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою суду від 03.12.2019 року було повторно оголошено в розшук. 09.12.2019 року було встановлено, що ОСОБА_6 затриманий працівниками поліції в межах іншого кримінального провадження, тому 24.12.2019 року кримінальне провадження відновлено. Однак в подальшому обвинуваченого ОСОБА_6 в судові засідання доставлено не було, встановити його місцезнаходження не вдалось за можливе, у зв`язку із чим ухвалою суду від 17.11.2020 року його повторно було оголошено в розшук.
Таким чином, ОСОБА_6 , будучи обізнаним про наявність відносно нього судового провадження та під час дії запобіжного заходу у виді застави з покладеними на нього ухвалою слідчого судді обов`язками прибути до суду за першим викликом та повідомляти суд про зміну свого місця проживання, без поважних причин не з`являвся в судові засідання, ухилявся від суду, не повідомляв про зміну свого місця проживання, тим самим порушивши запобіжний захід у виді застави.
Враховуючи, що жодних доводів та доказів на спростування вказаних обставин представником заставодавця не наведено, ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленим про судові засідання, не з`являвся за викликами суду без поважних причин, не повідомляв про причини своєї неявки, у зв`язку із чим тричі оголошувався судом в розшук, при цьому порушив покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, суд дійшов висновку, що заява представника заставодавця про повернення суми застави задоволенню не підлягає, а заставу слід звернути в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 182, 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви представника заставодавця ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про повернення застави відмовити.
Заставу в розмірі 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) грн внесену ОСОБА_5 за обвинуваченого ОСОБА_6 на р/р 0757, банк одержувача державна казначейська служба України м.Київ, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА у Львівській області, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.03.2018 року, звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1