Справа № 760/7722/21
Провадження № 1-кс/760/2580/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000109 від 01.09.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що слідчими СУ ГУ ДФС у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 01.09.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

26.10.2020р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва частково задоволено клопотання прокурора та накладено арешт, на час проведення судової експертизи, з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на майно, виявлене та вилучене 07.10.2020р. в ході обшуку приміщення № 67 за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2-Е, а саме: ноутбук фірми Asus, S/N: C7N0CX035144305, із зарядним пристроєм; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WD5000AAKS-00V1AO; жорсткий диск фірми SAMSUNG, S/N: S20BJ9KB900246; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WCAV9W112610; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WCAV9V790596.

Представник володільця майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в поданому клопотанні зазначає, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, оскільки арешт накладався на комп`ютерну техніку лише на час проведення комп`ютерно-технічної експертизи, яка з моменту накладення арешту на майно, 26.10.2020р. призначена не була, що підтверджується наданою відповіддю з Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Тому, представник володільця майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просила скасувати повністю арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.10.2020р., на майно, виявлене та вилучене 07.10.2020р. в ході обшуку приміщення № 67 за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2-Е, а саме: ноутбук фірми Asus, S/N: C7N0CX035144305, із зарядним пристроєм; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WD5000AAKS-00V1AO; жорсткий диск фірми SAMSUNG, S/N: S20BJ9KB900246; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WCAV9W112610; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WCAV9V790596.

Від представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд даного клопотання про скасування арешту майна у її відсутності.

Уповноважений слідчий СУ ГУ ДФС у Київській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд клопотання у відсутності представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 та уповноваженого слідчого СУ ГУ ДФС у Київській області.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, а також матеріали клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000109 від 01.09.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України (справа № 760/22136/20, провадження № 1-кс/760/7110/20), слідчий суддя вважає, що клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що слідчими СУ ГУ ДФС у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 01.09.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

26.10.2020р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва частково задоволено клопотання прокурора та накладено арешт, на час проведення судової експертизи, з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, на майно, виявлене та вилучене 07.10.2020р. в ході обшуку приміщення № 67 за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2-Е, а саме: ноутбук фірми Asus, S/N: C7N0CX035144305, із зарядним пристроєм; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WD5000AAKS-00V1AO; жорсткий диск фірми SAMSUNG, S/N: S20BJ9KB900246; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WCAV9W112610; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WCAV9V790596.

При вирішенні питання про накладення арешту на вказану вище комп`ютерну техніку, слідчий суддя прийшла до висновку, що прокурором було доведено, що майно, виявлене та вилучене 07.10.2020р. в ході обшуку приміщення №67, яке використовує ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук фірми Asus, S/N: C7N0CX035144305, із зарядним пристроєм; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WD5000AAKS-00V1AO; жорсткий диск фірми SAMSUNG, S/N: S20BJ9KB900246; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WCAV9W112610; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WCAV9V790596, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме критеріям об`єкту, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Тому, для забезпечення потреб досудового розслідування, слідчим суддею було прийнято рішення про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 07.10.2020р. в ході обшуку приміщення № 67 за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2-Е, а саме: ноутбук фірми Asus, S/N: C7N0CX035144305, із зарядним пристроєм; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WD5000AAKS-00V1AO; жорсткий диск фірми SAMSUNG, S/N: S20BJ9KB900246; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WCAV9W112610; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WCAV9V790596, лише на час проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

Як вбачається з долучених документів, 20.10.2020р. постановою слідчого було призначено в кримінальному провадженні № 0000109 від 01.09.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України комп`ютерно-технічну експертизу вказаної комп`ютерної техніки.

Разом з тим, з моменту призначення вказаної експертизи пройшло більше пів року і даних про проведення вказаної експертизи, органом досудового розслідування надано не було, незважаючи на неодноразові виклики в судове засідання слідчого.

Європейський суд з прав людини наголошує, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Суд також наголошує на тому, що втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статті 1 Протоколу № 1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення цієї рівноваги відбивається в структурі статті 1 загалом, а отже, й у частині другій. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

З`ясовуючи, чи дотримано цієї вимоги, Суд визнає, що держава має право користуватися широкими межами свободи розсуду як у виборі засобів примусового виконання наказів, так і у з`ясуванні виправданості наслідків такого виконання наказів у світлі загальних інтересів виконання, що спрямоване на досягнення мети, поставленої даним законом. У таких сферах, як житлова, що відіграє центральну роль у забезпеченні добробуту й економічної політики в сучасному суспільстві, Суд поважатиме законодавчі рішення, якщо вони відповідають загальним інтересам і ґрунтуються на чітко сформульованому розумному вмотивуванні (див. рішення у справі «Мелахер та інші проти Австрії» (Mellacher and Others v. Austria), заяви №№ 10522/83; 11011/84; 11070/84, рішення від 19 грудня 1989 р., п. 48, та у справі «Шассанью та інші проти Франції» (Chassagnou and Others v. France) [GC], від 29 квітня 1999 р., заяви №№ 25088/94, 28331/95 та 28443/95, п. 75). Рішення у справі «"Іммобільяре Саффі" проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [GC] від 28 липня 1999 р., заява № 22774/93, п. 49.

Так, у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» заявники скаржились на те, що постанова муніципалітету міста Стокгольм, яка дозволяла місцевій владі відчужувати за своїм бажанням практично без обмежень будь-яку власність, порушувала їхнє право власності за статтею 1 Протоколу № 1. Суд ухвалив, що хоч подібне відчуження теоретично залишало за власниками право користуватися та розпоряджатися своєю власністю, однак практично їхні можливості робити це були обмежені настільки, що застосування шведського закону справді порушувало їхнє право на вільне володіння своїм майном. Розглянувши справу, Суд також підкреслив свою думку про те, що Конвенція у цілому вимагає збереження балансу між інтересами суспільства і основними правами людини, та зауважив, що у випадку позбавлення власності, встановлені обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановлення контролю за її використанням і було надане відшкодування.

Враховуючи, що арешт на майно, вилучене під час обшуку 07.10.2020р. в приміщенні № 67 за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2-Е, а саме: ноутбук фірми Asus, S/N: C7N0CX035144305, із зарядним пристроєм; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WD5000AAKS-00V1AO; жорсткий диск фірми SAMSUNG, S/N: S20BJ9KB900246; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WCAV9W112610; жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WCAV9V790596, був накладений з єдиною метою збереження речових доказів, тому, слідчий суддя вважає, що таке втручання органів досудового розслідування, на даний час, не відповідає принципам пропорційності, «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства і основними правами людини та може призвести до невиправданого обмеження права власності ОСОБА_3 на безперешкодне користування своїм майном та особливого і надмірного тягарю для нього.

Іншої мети арешту майна, яка б перешкоджала вирішенню питання про скасування арешту, в ухвалі слідчого судді від 26.10.2020р. не зазначено.
Крім того, будь-яких доказів, які б вказували слідчому судді на протилежне, а також, що в разі скасування арешту існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, передбачених ст. 2 КПК України, під час розгляду клопотання надано не було.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 94, 98, 131, 132, 170-173, 174, 219, 284, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000109 від 01.09.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.10.2020р., на час проведення судової експертизи, з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на майно, виявлене та вилучене 07.10.2020р. в ході обшуку приміщення № 67 за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2-Е, а саме:

- ноутбук фірми Asus, S/N: C7N0CX035144305, із зарядним пристроєм;

- жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WD5000AAKS-00V1AO;

- жорсткий диск фірми SAMSUNG, S/N: S20BJ9KB900246;

- жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WCAV9W112610;

- жорсткий диск фірми Western Digital, 500 GB, S/N: WCAV9V790596.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1