Справа № 357/8887/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження № 0000899 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2021 року з обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

?10 серпня 2011 року Деснянським районним судом м.Київ за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

?22 травня 2012 року Дніпровським районним судом м.Київ за ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.304 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;

?18 липня 2018 року Оболонським районним судом м.Київ за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, відбуваючи покарання в державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», за адресою: вул.Василя Симоненка, 16, м.Біла Церква Київської області, 12 травня 2021 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час переслідуючи мету заволодіння чужим майном, використовуючи електронно-обчислювану техніку мобільний телефон з доступом до мережі Інтернет, додав неправдиве оголошення про здачу в оренду квартири, що знаходилась в м.Одеса, точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено, вартістю 800 грн. за добу на сайті «OBYAVA.UA».

12 травня 2021 року о 13:06 годин, ОСОБА_5 зателефонувала на номер мобільного телефону: НОМЕР_1 , з метою оренди вказаної квартири. ОСОБА_3 , маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, умисно, повторно, з корисливих мотивів повідомив ОСОБА_5 завідомо неправдиві відомості стосовно оренди вказаної квартири та внесення задатку у розмірі 800 грн. на банківські картку № НОМЕР_2 .

Цього ж дня о 14:05 годин ОСОБА_5 , добровільно помиляючись в намірах ОСОБА_3 , погодилась на пропозицію останнього та будучи введена в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_3 , за допомогою платіжного терміналу перерахувала грошові кошти у розмірі 800 грн. на банківські картку № НОМЕР_2 , про що повідомила ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 не маючи дійсних намірів та можливості здачі в оренду квартири, повторно заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 , шляхом обману та розпорядився ними на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 800 грн.

Крім цього, продовжуючи вчинення умисних злочинів проти власності, ОСОБА_3 , відбуваючи покарання в державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», за адресою: вул.Василя Симоненка, 16, м.Біла Церква Київської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час переслідуючи мету заволодіння чужим майном, повторно, використовуючи електронно-обчислювану техніку мобільний телефон з доступом до мережі Інтернет з номеру мобільного телефону: НОМЕР_3 , повторно додав неправдиве оголошення про здачу в оренду квартири, що знаходилась в м.Київ, точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено, на сайті «OBYAVA.UA».

14 травня 2021 року о 09:42 годин, ОСОБА_6 зателефонувала на номер мобільного телефону: НОМЕР_3 , з метою оренди вказаної квартири. ОСОБА_3 , маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, умисно, повторно, з корисливих мотивів повідомив ОСОБА_6 завідомо неправдиві відомості стосовно оренди вказаної квартири та внесення задатку у розмірі 800 грн. на банківські картку № НОМЕР_4 .

Цього ж дня о 10:01 годин ОСОБА_6 , добровільно помиляючись в намірах ОСОБА_3 , погодився на пропозицію останнього та будучи введена в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_3 , за допомогою платіжного терміналу перерахувала грошові кошти у розмірі 800 грн. на банківські картку № НОМЕР_4 , про що повідомив ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 не маючи дійсних намірів та можливості здачі в оренду квартири, повторно заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 , шляхом обману та розпорядився ними на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 800 грн.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, розкаюється у вчиненому та пояснив, що дійсно він подавав неправдиві оголошення на сайті, йому телефонували люди, він брав з них передплату за аренду квартир власником яких не був.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього кримінального правопорушення, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
У порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілих.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, отримавши згоду учасників судового провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ними не оспорювались, оскільки вони розуміли правильно їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції не було, та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки.

Мотиви призначення відповідного покарання.

Згідно ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 3 ст.190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки, - карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.

Суд вважає, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 належить визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставиною, яка обтяжує покарання рецидив злочину.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу, який раніше судимий, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання, а саме виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів, достатньо призначити йому покарання в межах санкції ч.3 ст.190 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до вироку Оболонського районного суду м.Київ від 18 липня 2018 року ОСОБА_3 засуджений до п`яти років позбавлення волі.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте ним покарання за вироком Оболонського районного суду м.Київ від 18 липня 2018 року та остаточно призначити покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази:
- мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 з двома сім картами мобільних операторів «Київстар» з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_1 та сім карту мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_7 , поміщений до спеціального пакету № 2461270 конфіскувати;
- електронні документи на яких міститься інформація абонентських з`єднань мобільних номерів залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Підстав обирати ОСОБА_3 запобіжний захід немає.

Керуючись, ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.190 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 190 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, визначити ОСОБА_3 покарання шляхом часткового приєднання невідбутого ним покарання за вироком Оболонського районного суду м.Київ від 18 липня 2018 року та остаточно призначити покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_3 покарання рахувати з дня оголошення вироку 16 серпня 2021 року.
Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 з двома сім картами мобільних операторів «Київстар» з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_1 та сім карту мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_7 , поміщений до спеціального пакету № 2461270 конфіскувати в дохід держави;
- електронні документи на яких міститься інформація абонентських з`єднань мобільних номерів залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1
Київської області