ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/685/21 Справа № 204/2501/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах затриманого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року про задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст.162 КК Російської Федерації,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт було відмовлено. Клопотання керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_10 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою відносно ОСОБА_8 було задоволено. Визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» в межах строку його екстрадиційного арешту, застосованого ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2020 року, до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації. Продовжено застосування відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності, в межах строку його екстрадиційного арешту, та утримувати його у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».
Рішення суду обґрунтовано тим, що інкримінований ОСОБА_8 злочин за законодавством України є екстрадиційним, оскільки відповідає злочину, передбаченому ч.3 ст. 187 КК України та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року, а саме від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, строк давності притягнення затриманого до відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 49 КК України, не закінчився.
Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_8 не є громадянином України, статусу біженця не має, підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу відносно затриманого ОСОБА_8 суд не вбачає. Належних обставин, які гарантують в даному випадку запобігання втечі затриманого та забезпечення у подальшому його видачі, судом не встановлено, доказів наявного місця проживання на території України та міцних соціальних зв`язків суду не надано. Отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, буде недостатнім та недоцільним, в зв`язку з чим було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

- захисник ОСОБА_6 в інтересах затриманого ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2021, а в задоволенні клопотання про тримання під вартою ОСОБА_8 відмовити.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
На думку апелянта, суд першої інстанції порушив право ОСОБА_8 на захист, оскільки у судовому засіданні був присутній адвокат за призначенням, а не його захисник за договором - ОСОБА_6 , тобто, як вважає апелянт, захист підозрюваного здійснювався формально.
Крім того, захисник зазначає, що стороною обвинувачення до клопотання були долучені копії документів, які належним чином не були засвідчені та мали певні суперечності, а слідчим суддею вони навіть не досліджувалися.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 19 липня 2021 року надіслав заяву в якій зазначив, що у зв`язку з етапуванням ОСОБА_8 до Російської Федерації, він не має можливості представляти інтереси останнього у суді та просить розглядати справу за його відсутністю.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, визначеним у ч. 1 ст.7 КПК України.
Частиною 1 ст. 12 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом
Відповідно до пунктів 8) та 9) ч.2 ст. 131 КПК України затримання особи та запобіжні заходи, в тому числі і тримання під вартою, є заходами забезпечення кримінального провадження.
При цьому, даний захід забезпечення кримінального провадження може застосовуватися згідно з п.2 ч.3) ст. 132 КПК України лише у разі, якщо слідчий, прокурор доведе потреби досудового розслідування у такому ступені втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно з п.9) ч.1 ст.541 КПК України екстрадиційний арешт - застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Відповідно до положень ч.4 ст.584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Положеннями ч.1 ст.584 КПК України передбачено, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
З матеріалів справи вбачається, що постановою оперуповноваженого Відділення кримінального розшуку відділу Міністерства внутрішніх справ Росії по Новоселицькому району від 24 лютого 2016 року, ОСОБА_8 оголошено в міжнародний розшук.
Постановою Новоселицького районного суду Ставропольського краю від 12 січня 2017 року, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2020 року до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, тривалістю не більше ніж 12 місяців.
У матеріалах клопотання міститься запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 162 КК Російської Федерації.
Проведення екстрадиційної перевірки Офісом Генерального прокурора доручено прокуратурі Дніпропетровської області.
Встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем совхозу Леніна Шемахінського району Азербайджанської РСР, отримав паспорт громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_1 від 26 липня 2007 року.
26 жовтня 2020 року начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора винесено постанову про видачу ОСОБА_8 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 162 КК Російської Федерації.
Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою та продовжено застосування відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності, в межах строку його екстрадиційного арешту, та вирішено утримувати його у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».
Відповідно до ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Положеннями ч. 11 ст. 584 КПК України визначено, що межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Задовольняючи клопотання прокурора та застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував надані йому документи, вимоги ст. 584 КПК України, наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_8 вказаного запобіжного заходу, зокрема те, що інкриміноване кримінальне правопорушення відповідає злочину, передбаченому ч. 3 ст. 187 КК України та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року, а саме від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, строк давності притягнення затриманого до відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 49 КК України, не закінчився.
Таким чином, існує реальна загроза перешкоджанню виконанню запиту компетентного органу іноземної держави, який позбавляє суд можливості вирішити питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення видачі ОСОБА_8 , в порядку ст. 585 КПК України. Обставин, якій б унеможливлювали перебування ОСОБА_8 під вартою, судом не встановлено.
Доводи захисника про те, що слідчий суддя порушив право ОСОБА_8 на захист, оскільки у судовому засіданні був присутній адвокат за призначенням, а не ОСОБА_6 є необґрунтованими, оскільки затриманий ОСОБА_8 у судовому засіданні 06 квітня 2021 року особисто заявляв клопотання про призначення йому захисника, а відтак суд першої інстанції виконав вимоги ст. 52 КПК України відповідно до якої участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою.
Встановлені судом першої інстанції обставини знайшли своє підтвердження і в апеляційному суді.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах затриманого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року про задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч. 3 ст. 162 КК Російської Федерації - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_4