Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2826/15-к
номер провадження 1-в/695/11/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника Золотоніського

МРВ з питань пробації ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши подання інспектора Золотоніського МРП КВІ в Черкаській області ОСОБА_7 про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 була засуджена 13.12.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ст.190 ч.2, ст.70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням та наданням іспитового строку терміном 3 роки.
Інспектор Золотоніського МРП КВІ ОСОБА_7 на адресу суду направив подання для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 і направлення її згідно вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2012 для відбуття призначеного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Подання мотивовано тим, що перебуваючи з 21.01.2013 р. на обліку Золотоніського МРП КВІ не шлях виправлення не стала. 28.01.2013 р. ОСОБА_5 була ознайомлена з порядком і умовами відбування покарання. Цього ж дня їй була оголошена постанова про встановлення днів явок на реєстрацію, згідно якої засуджена повинна була з`являтися до КВІ у перший вівторок кожного місяця. 02.12.2014 р. їй було зменшено кількість явок на реєстрацію до 1 вівторка останнього місяця кварталу.
02.06.2015 р. ОСОБА_5 не з`явилася до КВІ на реєстрацію. Після проведення розшукових заходів було встановлено, що засуджена зникла з місця свого постійного проживання і її місцезнаходження невідоме.
Засуджена свідомо не сприйняла виховного впливу та застережних заходів, що свідчить про її небажання ставати на шлях виправлення та постає питання про доцільність її подальшого перевиховання в місцях позбавлення волі.
У судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 подання підтримала та просила задовольнити.
Захисник засудженої ОСОБА_8 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання. Пояснив, що засуджена покладені вироком суду обов`язки виконувала, з`являлася на реєстрацію в КВІ. Коли вона поїхала до Російської Федерації, то була там затримана в грудні 2014 р. та засуджена до позбавлення волі. По відбуттю покарання в Росії вона повернулася до України та повідомила про дані обставини відділ виконання покарань.
Засуджена у судовому засіданні просила суд не направляти її в місця позбавлення волі та відмовити в задоволенні подання. Пояснила суду, що в грудні 2014 р., коли вона поїхала на похорон до родички, її було затримано в Російській Федерації та засуджено до позбавлення волі. Вона відбувала реальне покарання в Росії до лютого 2020 р. Після цього вона повернулася в Дніпропетровську область, де і проживає на даний час.
Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання, зазначивши, що засуджена на реєстрацію до КВІ з`являлася до затримання, систематичності вчинення правопорушень немає. Крім того прокурор зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, що засуджена ОСОБА_5 змінювала місце проживання чи роботи.
Заслухавши учасників процесу та ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, шо вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 засуджена за ч.3 ст.185, ст.190 ч.2, ст.70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з наданням іспитового строку терміном 3 роки. Відповідно до ст. 76 КК України її зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації в органи КВС, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу, повідомляти органи КВС про зміну місця проживання, роботи. Вирок набрав законної сили 29.12.2012 р.
28.01.2013 р. ОСОБА_5 дала підписку, в якій їй вона засвідчила, що ознайомлена з порядком і умовами відбування покарання.
Постановою інспектора Золотоніського МРП КВІ від 28.01.2013 р. ОСОБА_5 призначено дні явок 1-й вівторок кожного місяця.
Згідно копії листка реєстрації ОСОБА_5 з`являлася на реєстрації, починаючи з 05.02.2013 р. по 02.12.2014 р. включно.
Постановою інспектора Золотоніського МРП КВІ від 02.12.2014 р. ОСОБА_5 змінено дні явок на реєстрацію до КВІ 1-й вівторок останнього місяця кварталу.
Згідно копії листка реєстрації ОСОБА_5 з`являлася на реєстрації 03.03.2015, а 02.06.2015 р. не з`явилася на реєстрацію.
Згідно подання інспектора Золотоніського МРП КВІ від 25.06.2015 р., та 07.07.2015 р. ОСОБА_5 піддавалася приводу до Золотоніського МРП КВІ, але привід не виконано в зв`язку з відсутністю засудженої за місцем проживання.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.09.2015 р. ОСОБА_5 було оголошено в розшук.
Згідно листа начальника Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області від 19.11.2020 р. ОСОБА_5 було розшукано та встановлено її місце проживання: АДРЕСА_1 .
Згідно з копією вироку Жовтневого районного суду м. Белгорода Російської Федерації від 01.06.2015 ОСОБА_5 засуджено до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання з 12.12.2014 р.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання у разі, коли він не виконує покладені на нього судом обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Обов`язковою умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання є відсутність об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості виконувати обов`язки, визначені законом та покладені на нього судом.
Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з ч. 2 ст. 78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: 1) невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України, або 2) систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком.
Суду не було надано переконливих доказів невиконання покладених на засуджену обов`язків та систематичності вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення.
Разом з тим суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_5 не з`явилася на реєстрацію, як встановлено та стверджено в подані лише один раз - 02.06.2015. до направлення подання в суд.
Один випадок нез`явлення для реєстрації не є свідченням небажання стати на шлях виправлення засудженої та не може слугувати підставою для скасування звільнення та направлення для відбуття призначеного їй покарання у вигляді позбавлення волі. Також суд зазначає, що нез`явлення на реєстрацію в період, починаючи з 12.12.2014 р. має поважні причини, оскільки, як було встановлено судом, ОСОБА_5 була затримана в Російській Федерації та засуджена там же до реального позбавлення волі і відбувала покарання до лютого 2020 року, тому з об`єктивних та поважних причин не могла з`являтися не реєстрацію.
Отже, враховуючи, що органом з виконання покарань не доведено умисного невиконання ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків, дане подання задоволенню не підлягає.
На підставі зазначеного та керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 7 днів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали оголошено 23 березня 2021 року о 08-00 год.

Суддя ОСОБА_1