Справа №463/1050/17
Провадження №1-кп/463/31/21
В И Р О К
Іменем України

16 серпня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові матеріали кримінального провадження № 0000341 від 09.02.2017 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, 2009 р.н., не працюючого, раніше судимого: останній раз згідно з вироком Личаківського районного суду м. Львова від 07.05.2014 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого 11.06.2014 за відбуттям покарання, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 17 листопада 2016 року, маючи умисел заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, діючи з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, по мобільному телефону № НОМЕР_1 зв`язався з потерпілою ОСОБА_6 та домовився про оренду вібраційної машини для ущільнення ґрунту марки «Wiber UGMS-12». В цей же день близько 15.00 год. приїхав до ОСОБА_6 на АДРЕСА_2 та уклав з нею договір оренди вібраційної машини для ущільнення ґрунту марки «Wiber UGMS-12», завідомо не маючи наміру виконувати зобов`язання по поверненню отриманої в оренду вібраційної машини для ущільнення грунту. В цей ж день ОСОБА_5 здав вібраційну машину для ущільнення ґрунту марки «Wiber UGMS-12», вартість якої становить 30000 грн., у ПТ «Ломбард Реверс», що на вул. І. Мазепи, 20 у м. Львові, та отримав грошові кошти в сумі 6000 грн.

Крім того, ОСОБА_5 31 грудня 2016 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, діючи з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, по мобільному телефону № НОМЕР_1 зв`язався з потерпілим ОСОБА_7 та домовився про оренду віброноги марки «Weber». В цей же день близько 11.00 год. приїхав до ОСОБА_7 на АДРЕСА_3 та уклав з останнім договір оренди інструменту, а саме віброноги марки «Weber», завідомо не маючи наміру виконувати зобов`язання по поверненню отриманої в оренду віброноги. В подальшому ОСОБА_5 реалізував отриману в оренду віброногу невстановленій особі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винність у вчиненні інкримінованих йому злочинів та цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 визнав повністю та показав, що у зв`язку з фінансовими труднощами 17 листопада 2016 року він зв`язався з потерпілою ОСОБА_6 та домовився про оренду вібраційної машини для ущільнення ґрунту марки «Wiber UGMS-12». В цей ж день він здав вібраційну машину для ущільнення ґрунту у ПТ «Ломбард Реверс», що на вул. І. Мазепи, 20 у м. Львові, та отримав грошові кошти в сумі 6000 грн. В подальшому під час досудового розслідування вібраційну машину вдалось викупити у ломбарді, і така була повернута потерпілій, й останній він відшкодував заподіяну шкоду. Водночас, аналогічно 31 грудня 2016 року він зв`язався з потерпілим ОСОБА_7 та домовився про оренду віброноги марки «Weber». В цей же день отриману в оренду віброногу він здав на ломбард, за що отримав грошові кошти. В подальшому її не вдалось повернути потерпілому, оскільки така вже була реалізована.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 та цивільного позову, які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення та цивільного позову, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно. Його дії кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 190 КК України за кваліфікуючою ознакою злочин вчинений повторно, яка враховується судом саме як кваліфікуюча, а не як обтяжуюча покарання обставина.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до нетяжких злочинів, дані про його особу, зокрема, що він раніше судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення.

При цьому суд враховує те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, які в даному випадку, посилюють кримінальну відповідальність обвинуваченого.
Відповідно до частини 2 ст. 5 КК України в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.
Потерпілій ОСОБА_6 матеріальна шкода відшкодована, що підтверджується її розпискою. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_5 на його користь 45000 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином, як такий, що ґрунтується на встановленому у кримінальному провадженні розмірі матеріальної шкоди та визнаний обвинуваченим ОСОБА_5 , підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, слід вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції Закону станом на час вчинення кримінального правопорушення), та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 45000 (сорок п`ять тисяч) гривень відшкодування матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином.

Речові докази СД-диск зберігати при матеріалах кримінального провадження, предмет кримінального правопорушення, переданий на зберігання потерпілій, залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_1