Справа № 761/1258/21
Провадження № 1-кс/761/1718/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 , погоджене начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осовець Бобровицького району Чернігівської області, українця, громадянина України, пенсіонера, особи з інвалідністю ІІІ групи, не працюючого, який у офіційно зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (зі слів),

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 14.01.2021,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 16 січня 2021 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 14.01.2021.

Як вбачається з матеріалів клопотання Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000016 від 14.01.20201 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що 14 січня 2021 року, близько 16 години 20 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Ford Sierra 2.3», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Київська, поблизу будинку №78, в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, зі сторони міста Вишневе в напрямку міста Києва, в порушення пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, згідно з яким «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також в порушення вимог пункту 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив злочинну самовпевненість, не був уважний під час керування транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», в наслідок чого не впорався з керуванням, та виїхав на лівий тротуар по ходу свого руху, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.

14.01.2021 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.01.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння; показаннями свідків; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Зазначені ризики, на думку слідчого, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Разом з тим, слідчий у клопотанні просить звернути увагу на грубість допущених ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху 2.3 б), д), 2.9а) та 12.1 Правил дорожнього руху, що характеризують підозрюваного як особу, що зневажає загально допустимі норми поведінки в суспільстві, ігнорує встановлені Правила дорожнього руху, та має низькі моральні якості.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала клопотання, з підстав зазначених у ньому та просила задовольнити. Просила звернути увагу, що вказане ДТП призвело до смерті особи, при цьому ОСОБА_4 на момент вчинення такого ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_7 оголосила письмові заперечення на клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим вказала, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які визначені органом досудового розслідування, носять формальний характер та не підтверджуються жодними доказами. Звертала увагу, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де проживає з цивільною дружиною та сином, має тяжке хронічне захворювання, що унеможливлює його утримання під вартою. Просила застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що не пам`ятає як стався наїзд на пішохода. Зазначив, що зранку випив близько 300-400 грам горілки, оскільки відзначав день народження свого сина. Просив звернути увагу, що він має тяжкі хронічні захворювання, у зв`язку з чим періодично проходить медичне лікування. Стверджував, що шкодує про вчинене.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000016 від 14.01.20201 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

14.01.2021 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.01.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість та достатності доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів свідчать про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. При цьому висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що спричинив смерть потерпілого, максимальним покаранням за яке є позбавлення волі на строк до восьми років, а відтак існують ризики, що останній зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Разом з тим, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Слідчим суддею враховуються фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а саме характер такого кримінального правопорушення, яке пов?язано із грубим порушенням правил безпеки дорожнього руху, перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення інкримінованого злочину , те що кримінальне правопорушення спричинило смерть потерпілого, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , відомості про вік підозрюваного та відсутність даних про неможливість перебування під вартою у зв`язку зі станом здоров`я, у сукупності дає підстави слідчому судді стверджувати про існування високих ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_4 постійного місця проживання, родинних зв`язків, відсутність судимостей, та його стан здоров`я, з урахуванням наведених вище факторів не зменшують існуючих ризиків, які б слугували стримуючим фактором.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

При цьому, слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження вищезазначених ризиків.

Крім того, частина 4 ст.183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Вказані вище обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило смерть особи, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 , погоджене начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити у межах строку досудового розслідування, а саме до 12 березня 2021 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 19 січня 2021 року о 15 годині 50 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1