У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 384/580/20

Провадження № 1-кп/384/12/2021

11 червня 2021 року смт. Вільшанка

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Вільшанка Кіровоградської області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000025 від 23 жовтня 2020 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , учениці 9 класу Бузникуватського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» філії Березовобалківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. Т.Г. Шевченка, не судимої,

щодо вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

неповнолітньої особи, відносно якої вирішується питання

про застосування примусових

заходів виховного характеру ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітньої особи, відносно якої

вирішується питання про застосування примусових заходів

виховного характеру ОСОБА_6 , захисника неповнолітньої особи, відносно якої вирішується

питання про застосування примусових заходів

виховного характеру - адвоката ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей

Голованівської районної державної адміністрації

Кіровоградської області ОСОБА_8 ,

представника уповноваженого підрозділу

Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , психолога ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2020 року близько 11 години 15 хвилин неповнолітня ОСОБА_3 перебувала на другому поверсі Бузникуватського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» філія Березовобалківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. Т.Г. Шевченка (опорний навчальний заклад) Вільшанської районної ради Кіровоградської області, що розташований за адресою: Кіровоградська область Вільшанський район, с. Бузникувате вул. Балицького, 2, біля шкільного кабінету хімії і біології та помітила, що двері до нього були не замкнені.

Помітивши, що двері до шкільного кабінету не замкненні, ОСОБА_3 зайшла до кабінету та виявила, що шкільний клас порожній, а на письмовому столі вчителя знаходиться відчинена чорна жіноча сумка, яка належить вчителю ОСОБА_5 . В цей час у неповнолітньої ОСОБА_3 виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів.

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на таємне викрадення грошових коштів, неповнолітня ОСОБА_3 з метою особистого збагачення, з корисливого мотиву, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, впевнившись в тому, що її злочинних дій ніхто не бачить, перебуваючи в приміщенні вищевказаного шкільного кабінету, шляхом вільного доступу дістала з вказаної жіночої сумки чорного кольору шкіряний гаманець сріблястого кольору, що належить ОСОБА_5 , з якого викрала грошові кошти однією купюрою, номіналом 500 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 шкіряний гаманець сріблястого кольору повернула на місце та з місця вчинення правопорушення зникла, а викрадене обернула на свою користь та розпорядилася ним на свій власний розсуд як своїм, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_5 збитків на суму 500 гривень.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального проступку визнала повністю та показала суду, що в жовтні 2020 року після третього уроку в Бузникуватському НВК, близько 11 год. 15 хв. вона проходила біля класу хімії, де були відкриті навстіж двері. Вона побачила на учительському столі сумку чорного кольору, яка належала ОСОБА_5 . У кабінеті нікого не було, оскільки всі знаходились в їдальні. У відкритій сумці знаходився гаманець, який вона дістала із сумки та взяла з нього 500 гривень однією купюрою. Відразу після цього вона залишила приміщення школи. Частину з цих грошей віддала Турті, як борг. Залишок суми, а саме 200 гривень, вона втратила. Про те що взяла кошти, розповіла своїй подрузі - ОСОБА_12 . Вину визнає повністю, у вчиненому розкаюється. Не заперечує проти застосування до неї примусових заходів виховного характеру, запевняє, що більше такого ніколи не повториться. Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_3 підтримала повністю. Просила звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та застосувати до неї примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої у виді обмеження її перебування поза межами місця проживання у проміжок часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. Законний представник неповнолітньої ОСОБА_6 просила застосувати до її доньки ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру, запевнила суд, що в подальшому поведінка доньки як за місцем навчання, так і в суспільстві буде доброю та надала згоду на передачу їй під нагляд неповнолітньої доньки. Захисник неповнолітньої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання прокурора та застосувати до неповнолітньої ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру. Представник служби у справах дітей Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області та представник органу Національної поліції просили застосувати до неповнолітньої ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру. Крім повного визнання неповнолітньою ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, її вина в повному обсязі доведена та підтверджується сукупністю належних, допустимих і узгоджених між собою доказів, досліджених безпосередньо в судовому засіданні та перевірених судом під час судового розгляду справи. Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що в жовтні 2020 року вона взяла із собою на роботу купюру в 1000 гривень, щоб розрахуватися за харчування. В понеділок вона підійшла до голови батьківського комітету, дала йому 1000 гривень та отримала решту: одну купюру 500 гривень, одну купюру 200 гривень та одну купюру 50 гривень. Гроші вона поклала до гаманця. Гаманець знаходився в сумці декілька днів, вона ним не користувалася та із сумки не діставала. В середу, після занять, вона поїхала до сусіднього села у відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , розраховуючи сплатити вартість відправлення на пошті сумою коштів, яка, як вона вважала, знаходиться в гаманці. Однак, відкривши гаманець, вона виявила, що в ньому знаходилась лише купюра 200 гривень. Здогадавшись, що в неї викрали гроші, вона зателефонувала директорові школи та розповіла про ситуацію, яка склалась. Через деякий час директор зателефонував та повідомив, що до місцевого магазину приходив відвідувач, ім`я якого ОСОБА_5 не пам`ятає, та просив розміняти купюру 500 гривень та розповів продавцеві, що цими грішми з ним розрахувалася ОСОБА_13 за борг. Також пояснила, що матеріальну шкоду їй відшкодовано, будь-яких претензій майнового та немайнового характеру до неповнолітньої не має, не заперечувала проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та застосування до неї примусових заходів виховного характеру. Відповідно до протоколу огляду місця події від 22 жовтня 2020 року з фототаблицею було проведено огляд території та будівлі Бузникуватського НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» (а.п. 12-17 Т.1). Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 26 листопада 2020 року, ОСОБА_3 розповіла та показала, як та за яких обставин вона вчиняла крадіжку грошових коштів з гаманця ОСОБА_5 (а.п. 118-119 Т.1). ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Бузникувате Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Бузникуватською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 04 жовтня 2006 року (а.п. 83 Т.1). При вивчені даних про особу неповнолітньої ОСОБА_3 судом встановлено, що вона проживає в АДРЕСА_1 , виховується батьком ОСОБА_14 та матір`ю ОСОБА_6 . ОСОБА_3 за місцем проживання та за місцем навчання характеризується посередньо (а.п.86, 90 Т.1). Відповідно до інформації служби у справах дітей Вільшанської райдержадміністрації Кіровоградської області від 16.11.2020, родина ОСОБА_14 та ОСОБА_6 , в якій проживає неповнолітня ОСОБА_3 , не перебуває на обліку в службі у справах дітей Вільшанської районної державної адміністрації (а.п.98 Т.1). Згідно з інформацією директора районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 16 листопада 2020 року, родина ОСОБА_15 знаходиться на обліку Центру як сім`я, що опинилася в складних життєвих обставинах з вересня 2016 року (а.п.100 Т.1). З акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_3 встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 проживає з батьком, матір`ю та сестрою, умови проживання задовільні. Доньки допомагають батькам, прислухаються до їх думки, знаходять спільну мову (а.п. 89 т. 1). Таким чином, дослідивши, з`ясувавши та зваживши у сукупності наведені вище докази отримані у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку і оцінені у їх взаємозв`язку й сукупності з точки зору належності і допустимості, достовірності та достатності, суд доходить висновку, що неповнолітня ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальний проступок, визначений ч.1 ст. 185 КК України. Згідно з ч. 1 ст. 497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, необережного нетяжкого злочину без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду. Відповідно до ч.1 ст. 97 КК України, неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, зокрема, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України. Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують: - у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України; - до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК України); - при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України. Заслухавши всіх учасників судового провадження, які висловили позицію про задоволення клопотання прокурора щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої у виді обмеження перебування поза місцем проживання у проміжок часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., суд дійшов наступного. Згідно із заявами неповнолітньої ОСОБА_3 , її законного представника ОСОБА_6 , захисника неповнолітньої адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_5 , вони не заперечують проти застосування до неповнолітньої ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру. Поряд з цим, в судовому засіданні встановлено, що мати неповнолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з характеристикою, виданою Вільшанською селищною радою Кіровоградської області 02 червня 2021 року характеризується посередньо, а тому суд доходить висновку, що мати неповнолітньої ОСОБА_3 здатна забезпечити позитивний виховний вплив на доньку та постійний контроль за її поведінкою. З урахуванням всіх обставин справи, характеризуючих даних про особу неповнолітньої, її вік та стан здоров`я, рівень розвитку, умови життя та виховання а саме те, що вона раніше не притягувалася до кримінальної чи адміністративної відповідальності, будучи в неповнолітньому віці вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, яке відноситься до кримінальних проступків, активно сприяла його розкриттю, на обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває, має належні умови життя та виховання у сім`ї, вину визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному, посередньо характеризується за місцем проживання та навчання, а також враховуючи її бездоганну поведінку після вчинення кримінального проступку та позицію потерпілої, яка не має претензій матеріального та морального характеру до неповнолітньої, суд вважає за можливе звільнити її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ч.1 ст. 97 КК України та застосувати до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п.2, 3 ч. 2 ст. 105 КК України у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 та обмеження дозвілля неповнолітньої ОСОБА_3 і встановлення особливих вимог до її поведінки. Вказані примусові заходи виховного характеру сприятимуть її виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення неповнолітньої та попередження вчинення нею нових правопорушень. Цивільний позов по справі не заявлено. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 372, 376, 497, 500, 501 КПК України, суд,

постановив:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

На підставі ч. 1 ст. 97 КК України звільнити неповнолітню ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 185 КК України.

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у виді: передачі під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає в АДРЕСА_1 , та обмеження дозвілля неповнолітньої ОСОБА_3 і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої, обмеживши її перебування поза місцем проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку.

Встановити тривалість заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_3 строком на 1 (один) рік.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Вільшанський районний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1