359/1782/21
02.03.2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеною скаргою у якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із фактом формального розслідування та цілеспрямованим 6 місячним не виконанням жодної з ухвал Бориспільського міськрайонного суду, а також зобов`язати ДБР відкрити кримінальне провадження проти Бориспільського ВП ГУНП в Київські області за невиконання рішення Бориспільського міськрайонного суду.
Скаржник до суду не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.
Дізнавач інспектор сектору дізнання Бориспільського ВП ГУНП в Київські області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши матеріали клопотання суд прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Суд, дослідивши додані до скарги матеріали, зокрема копію постанови про закриття кримінального провадження від 23.09.2020 р., вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Із закриттям кримінального провадження процесуальна діяльність по ньому повністю закінчується, подальше таке провадження є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Встановлено, що у кримінальному провадженні не проведено всі необхідні слідчі дії для встановлення всіх обставин вчинення злочину. Крім того, дізнавач інспектор сектору дізнання Бориспільського ВП ГУНП в Київські області ОСОБА_4 в Київській області обмежився лише посиланням на відсутність складу кримінального правопорушення, при цьому не зазначивши в чому саме полягає його відсутність.
Тому слідчий суддя погоджується з доводами скаржника ОСОБА_5 про те, що дізнавач інспектор сектору дізнання Бориспільського ВП ГУНП в Київські області ОСОБА_4 неповно та однобічно провів досудове розслідування та передчасно дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.
Щодо заявлених вимог ОСОБА_5 про встановлення факту формального розслідування та цілеспрямованого 6 місячного не виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду, слід зазначити наступне.
Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
За результатами розгляду скарги слідчий суддя може прийняти лише такі рішення, які передбачені ч. 2 ст. 307 КПК України, прийняття інших рішень не входить до повноважень слідчого судді.
Таким чином, заявлені ОСОБА_3 вимоги щодо встановлення факту формального розслідування та цілеспрямованого 6 місячного не виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду не входять до компетенції слідчого судді, а тому не підлягають задоволенню .
Стосовно вимоги зобов`язати Державне бюро розслідувань відкрити кримінальне провадження проти посадових осіб Бориспільського ВП ГУНП в Київські області слід зазначити наступне.
Згідно із ст. 32 Кримінального процесуального кодексу України щодо територіальної підсудності, скарга підлягає розгляду місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться зазначений орган досудового розслідування.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що закріплено у положеннях частини першої ст. 306 КПК України.
Проаналізувавши вищевказані норми та враховуючи те, що ТУ ДБР розташованого у м. Києві, тобто за межами юрисдикції Бориспільського міськрайонного суду Київської області, слідчий суддя приходить до переконання, що дана вимога не відноситься до справ, які розглядаються цим судом, і відповідно задоволенню не підлягає.
Керуючись: ст.ст.7, 9, 11, 12, 16, 303-309, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 05.05.2021 року об 09 год.45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1