ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілих ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26.02.2021 року у кримінальному провадженні №0001747 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого,
обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 ч.1, ст. 125 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26 лютого 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 125 ч.1, 125 ч.2 КК України і йому призначено покарання:
- за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт;
- за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 2 роки обмеження волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 2 роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки. Зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації,
ЄУНСС 727/466/20 провадження №11кп/822/166/21 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_11
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.
Частково задоволено цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди 456,33 грн. та 12000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди 1044,98 грн. та 30000 грн. моральної шкоди.

Згідно вироку суду, 09.08.2019 року, приблизно о 11.05 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в коридорі будинку АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з ОСОБА_9 наніс останній удар двома руками в ділянку грудей, від чого вона впала і вдарилась спиною до стіни. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 схопив потерпілу за руки та почав їх викручувати, після чого правою рукою завдав близько 5 ударів в грудну клітину і плече потерпілої, а також ногами завдав близько 7 ударів по ногам ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_9 до стіни, внаслідок чого остання, вдарившись, впала на підлогу та обвинувачений наніс їй ще близько 5 ударів по спині та сідницям.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_9 були спричинені чисельні синці та забійна рана, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Крім цього, коли дочка потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_8 спробувала допомогти своїй матері, ОСОБА_6 схопив її за руки та почав їх викручувати. Після чого долонею руки наніс їй удар в грудну клітину, внаслідок чого остання впала на підлогу. Коли остання перебувала на підлозі в положенні сидячи з випростаними паралельно одна одній ногами, ОСОБА_6 почав скакати на коліна та гомілки потерпілої ОСОБА_8 , після чого близько 3 разів вдарив дверима праву ногу потерпілої. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден.

На вказаний вирок суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив визнати ОСОБА_6 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати його за недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень. Цивільні позови потерпілих просив залишити без розгляду.
При цьому захисник посилався на те, що обвинувачення щодо ОСОБА_6 ґрунтується виключно на показаннях потерпілих, стороною обвинувачення не було надано достатніх доказів того, що ОСОБА_6 умисно наносив потерпілим удари. Також вказував, що протоколи слідчого експерименту теж ґрунтуються на показах потерплих та ці слідчі експерименти були проведені без участі обвинуваченого. А тому апелянт вважає, що обвинувачення ОСОБА_6 базується на припущеннях, а це, в свою чергу, є неналежним та недопустимим доказом.
Апелянт також вказував, що 09.08.2019 року дійсно між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 і ОСОБА_8 відбувся конфлікт. Конфлікти між ними виникали неодноразово, але в ході цього конфлікту потерпілі наносили ОСОБА_6 удари і він також отримав тілесні ушкодження, що підтверджується актом судово-медичного дослідження №767 від 09.08.2019 року та витягом з ЄРДР. Крім того, ОСОБА_6 не заперечував, що можливо, деякі тілесні ушкодження у потерпілих, які зазначені у висновках експерта, виникли внаслідок його дій, коли він захищався. Захисник стверджує, що обвинувачений діяв в стані необхідної оборони від нападу потерпілих та його дії не утворюють склад кримінального правопорушення, а тому обвинувальний вирок суду є незаконним та необґрунтованим.
Також захисник зазначав, що призначене покарання ОСОБА_6 є надто суворим, оскільки обвинуваченому призначено максимальний розмір покарання, визначений санкцією ч.2 ст. 125 КК України. Також апелянт вважає, що розмір моральної шкоди є не спів мірним та не відповідає характеру та обсягу страждань, яких, на думку суду першої інстанції, зазнали потерпілі.
Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , їх представника ОСОБА_10 , прокурора, які просили відмовити в задоволенні апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
З показань обвинуваченого ОСОБА_6 , даних ним в судовому засіданні, вбачається, що свою вину він не визнав та показав, що він вирішив проводити електрику. Для цього він запросив електрика, який сказав, що необхідно свердлити отвори в стіні та тягнути проводи через шафу. Про це він попереджав сусідів та потерпілих. На його усне звернення до ЖРЕП йому повідомили, що згода сусідів не потрібна. Тому він 09.08.2019 року попередив потерпілих, що буде проводити провід та звернувся до потерпілих, щоб ті забрали свої речі з шафи. ОСОБА_8 та її чоловік повідомили йому, що не дозволять тягнути провід через шафу. Однак він взяв перфоратор та драбину, які заніс у спільний коридор. В цей момент обоє потерпілих почали тягнути за перфоратор, однак він його вихопив та пішов на сходовий майданчик. В цей час ОСОБА_8 почала його сильно бити по спині та шиї. ОСОБА_9 також його била. Коли він повернувся за драбиною потерпілі схопили драбину та почали на нього кричати та штовхати, внаслідок чого він упав та зламав полицю для взуття. Коли він піднявся, то почав забирати драбину, однак ОСОБА_9 трималась за неї. Він схопив її за руку, після чого побачив, що на цьому місці утворився синець. Потерпілі його штовхали, і він також їх штовхав.
Згодом приїхав ОСОБА_12 , який наніс йому удар рукою по голові, після чого прибули поліцейські та швидка медична допомога. Вказував, що бачив кров у ОСОБА_9 , однак думає, що це від того, що вона наштовхнулась на скло, яке розбилось коли у нього відбирали драбину.
Вказував, що конфлікти з сусідами у нього були і раніше, у них неприязні стосунки. Не заперечував, що деякі тілесні ушкодження у потерпілих виникли внаслідок його дій, однак вважає, що це була самооборона, оскільки і у нього був струс головного мозку. Умислу на побиття потерпілих у нього не було, він їх просто відштовхував руками та вони могли вдаритись до стіни та отримати їх внаслідок падіння.
Незважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, що наведені у вироку, підтверджується дослідженими в суді доказами, яким дана правильна юридична оцінка.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 09.08.2019 року між нею, її матір`ю та ОСОБА_6 виник конфлікт через електрику. ОСОБА_6 хотів провести нову проводку та встановити лічильник. Під час суперечки ОСОБА_6 наносив удари її матері кулаком в передпліччя, а потім почав бити її ногами. Також обвинувачений драбиною розбив скло в дверях кухні. Не заспокоївшись, ОСОБА_6 вдарив її в плече та в груди. від чого вона впала та не могла встати, а він в цей час почав бити її маму . Наніс матері 4 удари кулаком в спину, а потім штовхнув її так, що мама впала, а ОСОБА_6 почав наносити їй удари по ногах та в поясницю.
Сама потерпіла лежала на підлозі та намагалась ОСОБА_6 перешкодити закрити двері, однак останній став ногами на її коліна та почав по них скакати. Потім приїхала швидка допомога та поліція і її забрали в лікарню.
Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні дала покази, аналогічні показам її дочки потерпілої ОСОБА_8 та додала, що коли обвинувачений виривав у неї з рук драбину, то обома руками штовхнув її, внаслідок чого вона впала та вдарилась грудною клітиною в одвірок. Вважає, що її дочка ОСОБА_8 втрачала свідомість, оскільки після падіння у неї були закриті очі та вона лежала нерухомо. У неї були наявні сліди побоїв на плечах, руках, боліли ребра, печінка.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дав показання, що в серпні 2019 року, десь після обіду він почув крики про допомогу з будинку навпроти. Піднявшись на другий поверх, побачив обвинуваченого з перфоратором, який сказав, що він тут живе. Коли відкрились двері, то побачив ОСОБА_9 , в якої руки були в крові та в ранах. Також побачив лежачу ОСОБА_8 . В подальшому приїхав ОСОБА_12 , а потім поліцейські та швидка медична допомога.
Свідок ОСОБА_14 в суді дав показання, що 09.08.2019 року, приблизно о 12 год. йому зателефонувала його сестра ОСОБА_8 , яка повідомила, що її з матір`ю б`ють. Він одразу зрозумів, що це ОСОБА_6 і в цей час зв`язок обірвався. Він перетелефонував і хтось підняв трубку, однак ніхто не відповідав, але він чув звуки бійки. Тоді він викликав поліцію, і сам приїхав на велосипеді на місце події. У дворі він побачив ОСОБА_6 , який сидів у дворі будинку. ОСОБА_13 розповів йому, що прибіг на крики і побачив його матір в крові, а ОСОБА_6 в цей час стояв поряд. Вказав, що у них з ОСОБА_6 вже був конфлікт через електропроводку.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що під час конфлікту присутньою не була, але була понятим при слідчому експерименті, де ОСОБА_8 на місці показувала, як відбувалися всі події. Бачила ОСОБА_8 в гіпсі, а ОСОБА_9 в синцях.
З висновку експерта №801 втор. від 20.09.2019 року (на основі раніше проведеного обстеження) вбачається, що у потерпілої ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на поверхнях лівого плеча, внутрішній поверхні ліктьового суглобу, по задній поверхні лівого плеча, по задній поверхні правого плеча, по передньо-зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, поверхні правого колінного суглобу. Садна по передній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу, поверхні лівого плеча, по передньо-внутрішній поверхні правої гомілки, по внутрішній поверхні правого гомілкового-ступневого суглобу в кількості 2-х, по передній поверхні лівої гомілки в середній третині. Виявлені тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів по строку та обставинам можуть відповідати вказаному, зі слів ОСОБА_8 та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Наявні у ОСОБА_8 тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів або ударів об такі, можливо внаслідок нанесення ударів кулаками рук, колінами, ногами, при цьому було нанесено не менш як сімнадцяти травмуючи дій, по строку та обставинам відповідають 09.08.2019 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи наявність, характер розташування вказаних тілесних ушкоджень, малоймовірне виникнення їх внаслідок одноразового падіння з положення стоячи, як з прискоренням, так і без такого з послідуючим співударянням об тверду виступаючу поверхню (а.с. 179-180).
З висновку експерта №1217д від 24.12.2019 року вбачається, що наявні в ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах, на які вказує ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту (а.с.181-182).
З висновку експерта №818 втор. від 27.08.2019 року вбачається, що у потерпілої ОСОБА_9 були виявлені численні синці на зовнішній поверхні лівого плеча, по внутрішній поверхні ліктьового суглобу, по поверхні лівого передпліччя з переходом на зовнішньо-задню поверхню лівого передпліччя, по зовнішньо-задній поверхні правого плеча, на поверхні правого ліктьового суглоба, по тильній поверхні правої кисті в проекції 3-5-го пальців, на поверхні гомілки, в крижовій ділянці зліва, в попереково-крижаній ділянці справа, по боковій поверхні грудної клітини в проекції 2-4-го ребер між середньою та задньою під пахвовими лініями та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Забійні рани по зовнішній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглоба, по долонній поверхні 2-го пальця нігтьової фаланги правої китиці та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Наявні у потерпілої ОСОБА_9 тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, можливо внаслідок нанесення ударів кулаками рук, колінами, ногами, при цьому було нанесено не менш як сімнадцять травмуючих дій, по строку та обставинам відповідають 09.08.2019 року. Малоймовірне виникнення вищевказаних тілесних ушкоджень в своїй сукупності внаслідок одноразового падіння з положення стоячи, хоча деякі з них могли виникнути при падінні як з прискоренням, так і без такого з послідуючим співударянням об тверду виступаючу поверхню (а.с. 187-188).
З висновку експерта №1218д від 24.12.2019 року вбачається, що наявні в ОСОБА_9 тілесні ушкодження, згідно висновку експерта №818втор. цілком могли виникнути при обставинах, на які вказує ОСОБА_9 вході проведення слідчого експерименту і відносяться до легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (а.с. 189-191).
З протоколів проведення слідчого експерименту за участю потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 23.12.2019 року вбачається, що потерпілі розказали та показали послідовність дій, які відбулись 09.08.2019 року а АДРЕСА_1 . А саме: характер, кількість та послідовність нанесення їм ударів обвинуваченим (а.с.192-195, 196-199).
З висновку судово-психіатричного експерта №67 від 27.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_6 на даний час виявляє ознаки психічного розладу у формі шизоїдного розладу особистості, компенсація. За своїм психічним станом на даний час він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_6 виявляв ознаки психічного розладу у формі шизоїдного розладу особистості, компенсація. За своїм психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час, ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
В ході судового розгляду було встановлено, що діями ОСОБА_6 потерпілим були спричинені легкі тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Це підтверджується дослідженими в суді першої інстанції та перевіреними в апеляційній інстанції доказами. При цьому, кількість нанесених ударів свідчить про те, що обвинувачений діяв умисно, з метою заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень, що виключає заподіяння їх з необережності, а також перебування його в стані необхідної оборони.
А тому твердження апелянта про те, що обвинувачення ОСОБА_6 базується на припущеннях та доказах, одержаних незаконним шляхом, є надуманими та спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Разом з тим, заслуговують на увагу доводи захисника про призначення судом надто суворого покарання та неправильного визначення розміру моральної шкоди потерпілим.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Суд першої інстанції, визначаючи захід примусу, врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України, є кримінальними проступками, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що на обліку у лікаря нарколога він не перебуває, раніше не судимий, посередньо та позитивно характеризується по місцю проживання, з 2006 року неодноразово звертався за медичною допомогою до Чернівецької обласної психіатричної лікарні з діагнозом: шизоїдний розлад особистості, компенсація.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував те, що під час суперечки, яка мала місце між потерпілими та обвинуваченим, останньому також були заподіяні ОСОБА_16 тілесні ушкодження, що підтверджується Актом судово-медичного дослідження (обстеження) №767 від 09.08.2019 (а.с.95-96).
Крім того, з доданих обвинуваченим до апеляційної скарги документів вбачається, що в лютому 2019 року ОСОБА_6 звертався в ПП «Регіон-Центр» зі скаргою на перешкоджання йому мешканцями квартири АДРЕСА_3 , де також мешкає ОСОБА_9 , в користуванні газовою колонкою, яка є в їх спільному користуванні та розміщена в ванній кімнаті спільного користування. Ці обставини підтверджуються копіює листа ПП «Регіон-Центр».
Отже, відношення мешканців квартири АДРЕСА_3 до обвинуваченого ОСОБА_6 до інкримінованих йому подій не мали ознак добросусідським.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження та показань обвинуваченого і потерпілих вбачається, що конфлікт 09.08.2019 між ними виник через те, що цього дня ОСОБА_6 хотів провести електропроводку до свого електролічильника через коридор спільного користування, а потерпілі йому в цьому перешкоджали.
Також суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому не в достатній мірі врахував стан здоров`я обвинуваченого та поведінку самих потерпілих.
А тому колегія суддів вважає, що призначення обвинуваченому найбільш суворого покарання та в максимальному розмірі, передбаченого санкцією ст.125 ч.2 КК України, а також максимально можливого призначення йому покарання за ст.125 ч.1 КК України, за вказаних обставин є явно несправедливим внаслідок суворості.
Що стосується розміру заподіяної моральної шкоди потерпілим, колегія суддів приходить да наступних висновків.
Так, згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З оскаржуваного вироку вбачається, що потерпілій ОСОБА_9 були спричинені легкі тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Потерпілій ОСОБА_8 були спричинені легкі тілесні ушкодження. Однак, суд першої інстанції, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, правильно визначив її для потерпілої ОСОБА_9 в розмірі 12000 грн., а для потерпілої ОСОБА_8 в розмірі 30000 грн., що, з урахуванням тяжкості спричинених їй тілесних ушкоджень, віку потерпілої, поведінки, що передувала подіям, коли їй була завдана шкода, та заподіяних їй моральних страждань, на думку колегії суддів, є явно завищеним.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, що в нього також наявні тілесні ушкодження у вигляді численних синців та саден, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, з урахуванням розумності так справедливості, колегія суддів вважає, що вирок в частині призначення покарання ОСОБА_6 та визначення розміру відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_8 підлягає зміні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26 лютого 2021 року змінити.
Призначити ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України покарання у виді 100 годин громадських робіт, а за ст.125 ч.2 КК України призначити йому покарання у виді 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноважним органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.
В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя