ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 р. 145/935/21

1-кп/145/222/2021

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 22 квітня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

встановив:

15.04.2021, близько 21:20 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в смт. Сутиски, Сутисківської ОТГ, Вінницького району, Вінницької області, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, після спільного розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_4 , отримав від останнього для придбання трьох банок енергетичного алкогольного напою «REVO» банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк», де на ім`я останнього відкрито рахунок № НОМЕР_1 , а також отримав інформацію про PIN-код до цієї банківської картки. Придбавши вказані алкогольні напої, також ОСОБА_3 вирішив скористатись банківською карткою у власних цілях і в цей момент у нього виник умисел на протиправне заволодіння грошима ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, підійшов до банкомата СКП «Комунсервіс», розташованого в смт. Сутиски Сутисківської ОТГ Вінницького району по вул. Гагаріна, 4, та шляхом зняття готівки з банкомата, діючи без відома та дозволу власника ОСОБА_4 , незаконно заволодів його грошовими коштами на загальну суму 14000 грн.

Після цього ОСОБА_3 з місця події зник, розпорядившись викраденими коштами на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої, він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Також до обвинувального акту долучена письмова заява потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до якої він згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного (раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання) обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільнонебезпечне діяння, обставини, які обтяжують відповідальність, (які в судом не встановлені).

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.75, 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для обрання немає.

Керуючись статтями 368-371, 373-374, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік він не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_6