ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1684/21 Справа № 190/380/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, оцінивши в сукупності відомості про особу засудженого, посилався на те, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання та два заохочення за підсумками 2 та 4 кварталу 2019 року, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення, а неодноразове притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, в тому числі і в період іспитового строку, наданого йому за попередньо вчинений злочин свідчить про те, що останній свідомо не бажає ставати на шлях виправлення і заміна не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким буде суперечити досягненню мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу та застосувати до нього ст. 82 КК України. На переконання ОСОБА_7 , суд не надав належної оцінки тим обставинам, що він задовільно характеризується, залучається до суспільно-корисної праці, приймає участь у культурно-масових заходах, має заохочення та дотримується режиму відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Згідно з вимогами ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі та стали на шлях виправлення, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та лише після фактичного відбуття ним не менше половини строку покарання, призначеного судом умисний тяжкий злочин.
На переконання колегії суддів, при розгляді клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суд першої інстанції в повній мірі дотримався наведених вимог закону.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, призначене йому вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України.
Разом із цим, за час відбування покарання засуджений характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу Правова просвіта, приймає участь у роботі самодіяльних організацій, а саме відвідує збори віруючих засуджених, стягнень не має, два рази заохочувався.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів вважає, що висновок суду про те, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення є обґрунтованим.
Враховуючи особу засудженого, який хоча і характеризується добре, однак до кримінальної відповідальності притягується не вперше, відбуває покарання, за вчинення умисного корисливого злочину, має лише 2 заохочення, які отримані ним ще у 2019 році, підстави для застосування ст. 82 КК України відсутні.
На думку колегії суддів, заміна призначеного покарання на більш м`яке не буде сприяти досягненню мети кримінального покарання, зазначеній у ч. 2 ст. 50 КК України, а саме, виправленню засудженого, а також, запобіганню вчиненню ним нових злочинів.
Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що не суперечать фактичним обставинам справи.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року про відмову у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4