Справа № 331/2064/21
Провадження № 1-кс/331/831/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запорожжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000191 від 25 березня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 , звернулася до слідчого судді з клопотанням по кримінальному провадженню № 0000191 від 25 березня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання вмотивоване тим, що у слідчому відділенні Відділ поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000191, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263КК України.

При проведенні слідчих (розшукових) дій, на підставі ухвали слідчого Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, 08травня 2021 року було проведено обшук, в торгівельних кіоск № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 розташованих в торгівельному ряду № НОМЕР_3 на території ТОВ «ЮГТРАНССЕРВІС» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 30. В ході якого було виявлено та вилучено:

1.10 предметів схожих на тичкові ножі «» у чохлах, упаковано до коробки;

2.36 нескладний предметів схожих на ножі у чохлах, упаковано до коробки;

3.23 предмета зовні схожих на нескладні ножі у чохлах, упаковано до коробки;

4.60 предмета зовні схожих на нескладні ножі у чохлах, упаковано до коробки;

5.21 предмет зовні схожі на пістолети, упаковано до коробки;

6.21 предмет зовні схожі на пістолети уміщені у полімерні кейси та паперові коробки, упаковано до коробки;

У клопотанні слідчий зазначає, що з метою подальшого призначення необхідних експертиз у кримінальному провадженні, та повного і неупередженого досудового розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході проведення обшуку майно, яке згідно ст. 98 КПК України може бути речовими доказом по даному кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання не відповідає вимога статті 171 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Як випливає зі змісту ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчий у своєму клопотанні не посилається на жодну мету, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та завдання арешту майна.Крім того слідчий суддя звертає увагу на той факт, що слідчим у клопотанні не конкретизовано, як об`єкти, на які вона просить накласти арешт можуть бути використані у якості речового доказу при доказуванні наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Зазначені обставини унеможливлють вирішення слідчим суддею клопотання про застосування арешту мана.

Згідно норми статті 170 КПК України визначено перелік прав та правомочностей власника, які обмежуються ухвалою про арешт майна, а саме, право на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Однак, ані у мотивувальній ані у прохальній частині клопотання не визначено, які саме заборони просить слідчий накласти на власника цього майна.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
В порушення ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно ч. 1 ст. 172 КПК України, розгляд зазначеного клопотання здійснюється за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Однак, у клопотанні відсутні дані про особу - власника, володільця майна, що належить арештувати, що позбавляє суд можливості належним чином повідомити останніх про день, час та місце розгляду клопотання та розглянути клопотання з дотриманням вимог закону.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а тому підлягає поверненню для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 172 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню № 0000191 від 25 березня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна - повернути слідчому та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1