В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000365 від 25.08.2020 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Магдалинівка Дніпропетровської області, громадянки України, має середню освіту, не одруженої, зареєстрованої АДРЕСА_1 , проживаючої АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
22 серпня 2020 р. близько 13 години 30 хвилин в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, з корисливих мотивів, самовільно відчинивши хвіртку паркану, зайшла на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала належний ОСОБА_5 велосипед марки «Аіст», вартістю 2427 грн. 25 коп. Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, в корисливих для себе цілях, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 2427 грн. 25 коп.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю та пояснила, що дійсно 22 серпня 2020 р. вчинила крадіжку майна, що належить ОСОБА_5 , а саме велосипеда «Аіст». У вчиненому розкаялася, обіцяла, що подібного не повториться.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій прохав розглядати кримінальне провадження без його участі. Претензій до обвинуваченої не має. Цивільний позов заявляти не буде. Прохав призначити обвинуваченій мінімальне покарання, передбачене законом.
З`ясувавши думку прокурора та обвинуваченої, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченій роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в суді апеляційної інстанції.
В ході судового розгляду кримінального провадження, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України, суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченої та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_4 , та дійшов до переконання, що її вина у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів, які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.
При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, злочину, в судовому засіданні доведена повністю, тому її дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, повністю визнала себе винною, щиро розкаялася у вчиненому, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, не є інвалідом, раніше не судима, сприяла розкриттю злочину, а також обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. п. 1-5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року № 7 (з наступними змінами), при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у скоєнні злочину, суди повинні суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи міркування прокурора та обвинуваченої, письмову заяву потерпілого, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченої до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про те, що її виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, що буде справедливим, достатнім та необхідним для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченої від покарання, судом не встановлено.
Цивільний позов не заявлено.
Витрати на проведення експертних досліджень у кримінальному провадженні в сумі 300,00 грн. (триста гривень) слід стягнути з обвинуваченої.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої в рамках даного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Питання речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349 ч. 3, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням строком в 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до засудженої не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи у сумі 300 гривень 00 копійок:
- виконавець ОСОБА_6 ;
- розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 ;
- номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2 .

Речовий доказ по справі велосипед марки «Аіст», який згідно письмової розписки переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області, протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1