Провадження № 1-кп/127/913/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України відомості про яке внесено 10 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001342,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.
В судовому засідання прокурор клопотав про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Клопотання обґрунтував наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшились, а саме ризики переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків. Просив врахувати тяжкість обвинувачення у сфері незаконного обігу зброї та бойових припасів, що свідчить про суспільну небезпечність та антисоціальну поведінку обвинуваченого. Крім цього, вказав, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі за ч. 2 ст. 185 КК України, не має стійких соціальних зв`язків, неодружений. Також прокурор зазначив, що інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну поведінку обвинуваченого, а тому просив суд продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 діб та визначити йому розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначив, що домашній арешт забезпечить належну поведінку обвинуваченого. Так, в ОСОБА_4 є місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, зазначив, що у ОСОБА_4 є неповнолітня дитина, батьки пенсійного віку, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків. Також вказав, що у зв`язку із перебуванням під вартою, ОСОБА_4 позбавлений можливості утримувати свою неповнолітню дитину. Крім цього, наголосив, що прокурором не наведено доказів того, що обвинувачений може переховуватися від суду. Враховуючи вказане, просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт за місцем реєстрації обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.
Захисник ОСОБА_5 щодо заявленого клопотання поклався на розсуд суду.
Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання та матеріли провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2021 року обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою до 23.07.2021 року.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд приймає до уваги тяжкість обвинувачення ОСОБА_4 . Так, те що він обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, свідчить про наявність ризику переховування обвинуваченого від суду. Проте, сама лише тяжкість обвинувачення не є вирішальною для суду, а оцінюється в сукупності з іншими даними провадження, в тому числі і даними щодо особи обвинуваченого. Так, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішення наголошував, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Проте, якщо є інші обставини, що свідчать про наявність ризику втечі, тяжкість покарання є однією із підстав, яка підтверджує наявність ризику переховування обвинуваченого від суду.
Доказами у справі підтверджено, що ОСОБА_4 не має місця проживання у м. Вінниці, стримуючі фактори перебувати у місті де проводиться судовий розгляд, як то постійне чи тимчасове житло, місце роботи відсутні, що підтверджує факт того, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, не виконувати процесуальний обов`язок щодо явки до суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім цього, актуальним залишається ризик впливу обвинуваченого на свідків, які ще не допитані в даному кримінальному провадженні. Так, суд наголошує, що для забезпечення безпеки декількох свідків, вжито заходи, що унеможливлюють ідентифікацію останніх. Наведене свідчить, що існує ризик можливого впливу на них з боку обвинуваченого.
Враховуючи зазначене, суд вважає доведеними ризики можливого переховування ОСОБА_4 від суду, впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення. При цьому вказані факти переконують суд, що єдиним запобіжним заходом, що досягне мети його застосування є утримання під вартою, інші запобіжні заходи не гарантують забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не запобігатимуть спробам переховуватися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора та необхідність продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб.
Водночас прокурор просив визначити обвинуваченому розмір застави.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Оскільки сторона обвинувачення просить визначити заставу обвинуваченому, суд приймає відповідне рішення та визначає розмір застави у зазначеному у клопотанні розмірі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 20.07.2021 року до 17.09.2021 року, включно.
На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 181600,00 гривень.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час;
2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;
3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Строк дії ухвали до 17.09.2021 року.
Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Суддя :