Справа № 510/743/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
05.03.21 року Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не маючого судимості
-у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 185 ч.2 КК України, -
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_5 24.12.2018 р., приблизно о 12.00 год., перебуваючи у АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 , в усній формі домовився із нею про продаж телефону марки «Нокіа 70» у робочому стані за 400 грн., на що остання дала йому гроші в іноземній валюті у сумі 50 євро, які ОСОБА_5 пообіцяв поміняти в пункті обміну валют на гривні та повернути їй різницю. Далі ОСОБА_5 , не маючи наміру виконувати зазначену усну угоду, шляхом обману та зловживання довірою, з даними грошима зник та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1 565 грн.
Своїми вищевказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.190 ч.1 КК України.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 у денний час доби одного з днів середини лютого 2020 р., шляхом вільного доступу зайшов до під`їзду №3 багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , де скориставшись відсутністю нагляду з боку сторонніх осіб, керуючись прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, повторно, скориставшись допомогою ОСОБА_7 , якому не було відомо про злочинний намір останнього, викрав три чавунних радіатори опалення, з яких один на 11 ребер вартістю 495 грн., один на сім ребер вартістю 315 грн., один на 4 ребра вартістю 180 грн., після чого залишив місце події, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 990 грн.
Своїми вищевказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України.
За сукупністю скоєного обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ст.ст. 190 ч.1, 185 ч.2 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав у повному обсязі, не заперечував як заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 шляхом обману та зловживання довірою, так і таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 за вищевикладених обставин. У скоєному розкаюється.
Від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до судового розгляду надійшли заяви із проханням про розгляд справи без їх участі, позовних вимог до обвинуваченого не заявлено.
Оскільки обвинувачений по суті пред`явленого обвинувачення винним себе визнав та не оспорював фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов до висновку про необхідність дослідження письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, у повному обсязі.
Так, окрім визнання обвинуваченим вини, його винуватість у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Заволодіння обвинуваченим чужим майном шляхом обману та зловживання довірою а також таємне викрадення чужого майна підтверджуються заявами потерпілих, не заперечувались обвинуваченим в ході досудового розслідування та судового розгляду, в ході досудового розслідування було проведено слідчий експеримент, де обвинувачений на місці показав та пояснив про обставини таємного викрадення ним майна потерпілої ОСОБА_8 , що оформлено належними, передбаченими діючим кримінально-процесуальним законодавством процесуальними документами, вартість викраденого майна також підтверджена належним чином.
Оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчинені інкримінованих йому правопорушень повністю доведена. Докази взаємопов`язані, не протирічать один одному та встановленим судом обставинам справи, та сумніву у суду не викликають.
Визнання ОСОБА_5 вини, його показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані: за ст. 190 ч.1 КК України, оскільки він заволодів майном потерпілої ОСОБА_6 шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), та за ст. 185 ч.2 КК України, оскільки він повторно таємно викрав чуже майно.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, відсутність матеріальних претензій у потерпілих, визнання обвинуваченим вини та каяття, а також особу обвинуваченого, його сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали. ОСОБА_5 є особою, що не має судимості, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, спиртними напоями не зловживає.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання досудовим розслідуванням та судом не встановлено.
На підставі відповідної ухвали суду, Ренійським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області було надано досудову доповідь відносно обвинуваченого, згідно із висновками якої, обвинувачений має середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній рівень ймовірності небезпеки для суспільства, його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого у даному випадку можливе без відбування ним покарання, та вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнюючи від покарання із випробуванням.
З метою забезпечення належного контролю за поведінкою та попередження скоєння повторних правопорушень, суд також вважає за необхідне застосування положень п.п.1 та 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільні позови не заявлялись, процесуальних витрат у провадженні немає.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч.1, 185 ч.2 КК України та призначити покарання:
за ст.190 ч.1 КК України 1 (один) рік обмеження волі,
за ст. 185 ч.2 КК України 3 (три) роки обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити 3 (три) роки обмеження волі.
Застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі із іспитовим строком - на 1 (один) рік, поклавши на нього, в силу п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання

До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченому - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1