У Х В А Л А

02 червня 2021 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , представника цивільного позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР № 0002337 від 23.10.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в :

Представник цивільного позивача звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР № 0002337 від 23.10.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України. Вказаним клопотанням представник просить слідчого суддю з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , перелік якого міститься в прохальній частині.

В судовому засіданні представник цивільного позивача клопотання підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Прокурор не заперечував щодо задоволення вищевказаного клопотання.

Розглянувши клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до такого висновку.
1.Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2021 року клопотання представника цивільного позивача повернуто для усунення недоліків, оскільки подано без додержання вимог статті 171 КПК України. Повертаючи вищевказане клопотання слідчий суддя виходив з того, що у клопотанні не було зазначено доказів факту завдання шкоди цивільному позивачу внаслідок вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України (в межах повідомлення про підозру). Клопотання не містило відомостей якими саме кримінально протиправними діями підозрюваного заподіяно цивільному позивачу шкоду. Крім того, клопотання не відповідало загальним вимогам до клопотання про арешт майна, тому що не було зазначено документів, які підтверджують право власності на кожне майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном. Зважаючи на те, що за цивільним позовом ОСОБА_6 просив суд стягнути з підозрюваного 500000 грн. моральної шкоди, в клопотанні було відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна, перелік якого визначений в прохальній частині клопотання. 27.05.2021 року представником цивільного позивача на виконання вимог ухвали слідчого судді було подано клопотання про арешт майна в новій редакції.

Зі змісту поданого на виконання ухвали слідчого судді клопотання про арешт майна вбачається, що вказівки слідчого судді фактично залишені представником цивільного позивача без виконання, недоліки не усунуті в повному обсязі.

2. Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе 1) необхідність такого арешту, а також 2) наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність арешту майна слідчий суддя, суд враховує правову підставу та мету такого арешту майна відповідно до ст.. 170 КПК України. Ч. 6 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення арешт накладається на майно підозрюваного за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. Згідно із ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи, що представник цивільного позивача в судовому засіданні не довів необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст. 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР № 0002337 від 23.10.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 07.06.2021 об 08.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1