Справа № 615/1034/20
Провадження № 1-кп/615/18/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання помічника судді ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області матеріалів кримінального провадження №0000216, 0000324, 0000094 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високопілля Валківського району Харківської області, громадянина України, із повною середньою освітою, що не працює, не одружений, зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.05.2007 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі статті 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 24.10.2007 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 22.05.2008 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 187, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. 03.03.2012 року звільнений з місця позбавлення волі за відбуттям строку покарання;
- 12.10.2012 року Валківським районний судом Харківської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 14.05.2014 року Валківським районним судом Харківської області за ст. 395, ч. 1 ст. 125, ч. 4, ст. 296, ст. 70, 71 КК України до 7 років позбавлення волі. 07.04.2020 року звільнений з місця позбавлення волі за відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

В підготовчому судовому засіданні 08.07.2021 року прокурор подав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком 60 діб, посилаючись на наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні останнім кримінальних правопорушень.

З метою забезпечення кримінального провадження та запобігання наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, спроби переховуватися від органу досудового розслідування та суду, про що свідчить поведінка обвинуваченого, тобто залишення місця вчинення злочину та ретельне приховування слідів кримінального правопорушення, а також можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, розуміючи тяжкість покарання та з метою зміни показань на свою користь шляхом здійснення тиску, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи насильницький характер кримінальних правопорушень, прокурор вважає, що запобігти ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Звернув увагу, що обвинувачений ніде не працює, походження його доходів невідомі, утриманців не має, що, на думку сторони обвинувачення, свідчить про слабкі соціальні зв`язки. За таких обставин жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на викладені в ньому підстави.

Потерпілі, кожний окремо, підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, так як відсутні прямі докази обвинувачення, постійно проживав в своєму домоволодінні, ніхто його не розшукував, має нормальні соціальні зв`язки з родичами.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки обвинувачений не є настільки небезпечним, щоб застосовувати запобіжний захід у виді арешту, до того ж має постійне місце проживання. Вважає, що клопотання прокурора не обґрунтоване доказами щодо наявності ризиків.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ч.2 ст.177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачений ч.5 ст.176 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 13.05.2021 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор №27» до 09.07.2021 року включно без визначення застави у кримінальному провадженні за ч.3 ст.187 КК України, яке об`єднане з іншими в підготовчому судовому засіданні.

При цьому слідчий суддя встановив існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: - п.1 обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який йому інкримінується є особливо тяжким, та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Крім того, у обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки (неодружений, неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований); - п.3 перебуваючи на волі ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному проваджені; - п.5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний раніше неоднократно притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, 07.04.2020 року звільнений з місця позбавлення волі за відбуттям строку покарання, не працевлаштований та не має постійного джерела доходів.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 3-х кримінальних правопорушень, в тому числі тяжкого та особливо тяжкого, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, судимий, не одружений, утриманців не має, не працевлаштований, постійного джерела доходу не має.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст.178 КПК України, суд враховує, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, вчинити інші кримінальні правопорушення.

При цьому судом досліджено можливість не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , але враховуючи не зменшення зазначених ризиків та оцінюючи сукупність викладених обставин, зокрема, тяжкість покарання, що загрожуватиме у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, що інкримінуються обвинуваченому, вчинення насильницьких дій відносно похилої особи, менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що надає підстави для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді триманні під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним протиправних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор № 27» строком на 60 діб, тобто до 03.09.2021 року включно, без визначення розміру застави.

В зв`язку із викликом свідків судове засідання відкласти на 02.09.2021 року на 11:00 год.

Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1