УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
власника майна ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000302, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000302, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2 КК України, про арешт майна, яке вилучене 15.07.2021 в ході обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільного телефону iPhone НОМЕР_1 Pro IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 із сім-карткою з номером НОМЕР_4 , ноутбука Apple MacBook Pro s/n C02PP396FVH8 із зарядним пристроєм.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000302, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що станом на сьогодні на території України функціонує протиправний механізм вимагання та одержання неправомірної вигоди від моряків за оформлення морських документів шляхом створення штучних перешкод при верифікації наявних документів в Реєстрі моряків, підтвердженні онлайн-заявки на проходження Державної кваліфікаційної комісії Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків (далі Інспекція) в е-сервісі «Кабінет моряка» за посиланням sea.e-transport.gov.ua та подальшому забезпеченні позитивного результату обов`язкового комп`ютерного тестування для підтвердження відповідної кваліфікації моряка.

З метою забезпечення реалізації вказаного протиправного механізму групою осіб було розроблено альтернативну автоматизовано систему (АС) за посиланням as.marad.org.ua, до якої несанкціоновано вивантажуються конфіденційна інформація та офіційні документи стосовно моряків. Надалі зазначені відомості обробляються у АС і використовуються «агентами»-посередниками для забезпечення функціонування протиправного механізму з видачі необхідних документів для підтвердження/підвищення кваліфікації моряка та одержання неправомірної вигоди, а інформація, яка обробляється в е-сервісі «Кабінет моряка», шляхом несанкціонованого втручання в його роботу невстановленими особами, незаконно розміщується на ресурсі as.marad.org.ua.

Вказана система відповідно до розробленого функціоналу взаємодіє з офіційним порталом as.marad.gov.ua та дає змогу в ручному режимі коригувати дані за результатами проведення обов`язкового комп`ютерного тестування, верифікацію документів моряка та вносити відомості, щодо отриманих сертифікатів, всупереч фактичним даним.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження органом досудового розслідування досліджуються обставини організації та функціонування зазначеного протиправного механізму, пов`язаного з оформленням документів моряка, шляхом створення штучних перешкод при верифікації наявних документів, підтвердження онлайн-заявки на проходження Державної кваліфікаційної комісії Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків в е-сервісі «Кабінет моряка» та подальшого проходження обов`язкового комп`ютерного тестування для підтвердження відповідної кваліфікації моряка за грошову винагороду.

Також органом досудового розслідування встановлено, що зазначену автоматизовану систему використовують для ручного підтвердження верифікації документів моряка, внесення сертифікатів та дипломів, корегування результатів проходження комп`ютерного тестування тощо. Разом з тим, несанкціонована передача та використання конфіденційних відомостей стосовно моряків з офіційного е-сервісу «Кабінет моряка» та Державного реєстру документів моряків України стає можливим завдяки розробленому програмному забезпеченню та програмному коду працівниками ТОВ «ДІСОФТ» ().

Співробітники ТОВ «ДІСОФТ» фактично здійснюють підтримку, оновлення альтернативної автоматизованої системи «МорАда» за посиланням as.marad.org.ua, несанкціоноване розроблення в ній додаткових блоків для можливості реалізації протиправного механізму роботи «агентів», ручної верифікації документів, зміни результатів пройденого комп`ютерного тестування.

Відповідно до показів свідків та відомостей, отриманих з Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України, встановлено, що одним з етапів допуску моряка до комп`ютерного тестування та отримання протоколу ДКК є проходження курсів підвищення кваліфікації у відповідному акредитованому навчальному закладі. По завершенню курсів моряк складає внутрішній іспит та отримує свідоцтво про підвищення кваліфікації. Відповідно до отриманих даних, до видачі свідоцтв про проходження курсів підвищення кваліфікації моряків, які фактично не відвідують навчальні заняття та фіктивно записані до списків студентів, причетні посадові особи вищих навчальних закладів України.

Так, під час досудового розслідування також встановлено, що до функціонування вказаної злочинної схеми причетний ОСОБА_6 , який здійснює ІТ підтримку альтернативної автоматизованої системи для управління документами моряка та проживає за адресою: АДРЕСА_1 і фактично є одним із учасників протиправного механізму, пов`язаного з організацією оформлення документів моряка, шляхом створення штучних перешкод при верифікації наявних документів, підтвердження онлайн-заявки на проходження Державної кваліфікаційної комісії Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків.

15.07.2021 слідчим на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 05.07.2021 у справі № 761/24038/21 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено майно, а саме на: мобільний телефон iPhone 11 Pro IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 із сім-карткою з номером НОМЕР_4 , ноутбук MacBook Pro s/n C02PP396FVH8 із зарядним пристроєм.

Постановою слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_7 від 16.07.2021 вищевказане майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, на даний час виникла необхідність в накладені арешту на вилучене майно з метою подальшого його збереження як речового доказу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому викладених та додатково зазначив, що вилучене під час проведення обшуку майно має доказове значення для кримінального провадження, а тому накладення арешту на нього є необхідним.

Адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання та зазначив, що слідчий незаконно вилучив вказаний мобільний телефон та ноутбук, оскільки надаючи дозвіл на проведення обшуку, слідчий суддя відмовив слідчому в дозволі на вилучення електронної техніки. Крім того, адвокатом зазначено, що ОСОБА_6 жодного відношення до даного кримінального провадження не має, а в квартирі, в якій було проведено обшук, проживає ОСОБА_8 на підставі відповідного Договору оренди від 31.03.2021, яка зустрічається з ОСОБА_6 і останній там тимчасово проживає. При цьому, вилучений під час обшуку ноутбук належить саме ОСОБА_8 , що підтверджується відповідним документом про придбання ноутбука Apple MacBook Pro 31.07.2019 року на сайті інтернет аукціону «eBay іnc», долученими до заперечень адвоката, а не ОСОБА_6 , і жодного значення для даного кримінального провадження мати не може, а відтак просив допитати ОСОБА_8 у якості свідка, відмовити у задоволенні клопотання та повернути вилучене майно власникам.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яку було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, зазначила, що квартиру, в якій було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , вона наймає за Договором оренди квартири від 31.03.2021, а ОСОБА_6 , з яким вона зустрічається, іноді залишається ночувати в цій квартирі. Також ОСОБА_8 повідомила суду, що вилучений ноутбук Apple MacBook Pro належить саме їй та вона особисто його придбала за власні кошти ще в липні 2019 року, коли перебувала в США по програмі обміну студентів «Work And Travel», для власного користування і використовувала його виключно у особистих цілях, а мобільний телефон iPhone 11 Pro належить ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 підтвердив доводи адвоката та ОСОБА_8 і зазначив, що дійсно вилучений ноутбук належить ОСОБА_8 , а вилучений мобільний телефон належить йому.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників процесу, дійшов висновку про наступне.

Так, слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000302, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2 КК України.

05.07.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/24038/21 клопотання слідчого-криміналіста 2 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000302 від 09.02.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2 КК України, задоволено частково та надано дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні (квартирі) за місцем проживання громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, а саме: документів, що підтверджують вищевказану злочину діяльність і стосуються підготовки та дипломування моряків, та здачі відповідних іспитів, документів, щодо обслуговування банківських рахунків та банківських карток, використаних для вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується у даному кримінальному провадженні, чорнових записів, носіїв електронної інформації (флеш-карток будь-якого формату, USB-носіїв, носіїв на жорстких магнітних дисках (HDD), носіїв на твердотільних дисках (SSD)), на яких збереглися відомості про обставини та сліди вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується у даному кримінальному провадженні. В іншій частині клопотання відмовлено.

Згідно протоколу обшуку від 15.07.2021 слідчим під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено майно, а саме: мобільний телефон iPhone 11 Pro IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 із сім-карткою з номером НОМЕР_4 , ноутбук MacBook Pro s/n C02PP396FVH8 із зарядним пристроєм.

Як вбачається з матеріалів клопотання, накласти арешт на вказане майно прокурор просить з метою збереження речових доказів, оскільки вилучені речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 7 КПК України визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Вказана засада кримінального провадження в силу приписів статті 9 КПК України полягає в обов`язку слідчого, прокурора, слідчого судді під час кримінального провадження неухильно дотримуватися вимог, зокрема, Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Так, відповідно до положення п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном можуть бути речі, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та (або) зберегли на собі його сліди.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшукуу, що в силу ч. 5 ст. 171 КПК України покладає на слідчого або прокурора обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на це майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Арешт майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, в судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_7 від 16.07.2021 вищезазначене майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Також, з метою дотримання принципу верховенства права органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи були висловлені, у тому числі, у справах: «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07.05.2015), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12.03.2015), «Мащенко проти України» (заява №42279/08, рішення від 11.06.2015).

Враховуючи викладене та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 09.02.2021, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі та відчуження майна, яке постановою слідчого від 16.07.2021 визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 15.07.2021 під час проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон iPhone 11 Pro IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 із сім-карткою з номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 .

Водночас, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на ноутбук Apple MacBook Pro s/n C02PP396FVH8 із зарядним пристроєм з огляду на наступне.

Так, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідними документами, квартиру, в якій було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 наймає за Договором оренди квартири від 31.03.2021, а ОСОБА_6 , з яким вона зустрічається, лише періодично проживає цій квартирі.

При цьому, вилучений у квартирі ОСОБА_8 під час проведення обшуку ноутбук Apple MacBook Pro належить їй та вона особисто його придбала для власного користування за власні кошти ще в липні 2019 року, що підтверджується відповідним документом про придбання ноутбука марки Apple MacBook Pro 31.07.2019 на сайті інтернет аукціону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під час перебування в США на навчанні по програмі обміну студентів «Work And Travel», про що свідчать відповідні документи, зокрема, сертифікат обміну студентів, з якого вбачається, що ОСОБА_8 в період 23.05.20219 по 01.09.2019 дійсно перебувала в США за обміном студентів, документи з візового центу США та копії закордонного паспорту ОСОБА_8 з візою США на відповідний період та відміткою про перетин кордону.

Відтак, матеріали клопотання, які є у розпорядженні слідчого судді, не містять належного обґрунтування необхідності накладення арешту на вказане майно ноутбук Apple MacBook Pro, який належить ОСОБА_8 , відповідності такого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також можливості використання вказаного майна як доказу у даному кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Перелічені обставини також мають міститися й у клопотанні слідчого або прокурора, який звертається з проханням арештувати майно. Крім того, предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Водночас, в судовому засіданні не встановлено та органом досудового розслідування не доведено обставин на підтвердження можливості використання ноутбука, який належить ОСОБА_8 , як доказу у даному кримінальному провадженні, тих обставин, що таке майно матиме істотне значення для подальшого розслідування кримінального провадження, розумність та співрозмірність обмеження права власності останньої з огляду на завдання кримінального провадження, а також відсутність негативних наслідків арешту майна для третьої особи, у зв`язку з чим в цій частині клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000302, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 15.07.2021 в ході обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-мобільний телефон iPhone 11 Pro IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 із сім-карткою з номером НОМЕР_4 .

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1