Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

05 липня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000576 від 21.11.2018 року за ч.1 ст. 263, ч.2 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2021 року продовжено відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13 липня 2021 року.

Визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 113 500 грн.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить нормам міжнародного права та Європейській конвенції з прав людини. Зазначає, що прокурором не були доведені ризики, які вказані у клопотанні. Наголошує на тому, що має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки. Вказує, що хворіє на тяжку хворобу та потребує постійного медикаментозного лікування.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
Прокурор ОСОБА_7 під час розгляду справи в апеляційній інстанції вказав, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 скеровано до Рівненського міського суду. Наголосив на тому, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні із якими він є знайомий, з метою схиляння останніх до надання неправдивих показань. У зв`язку із покаранням, яке загрожує підозрюваному за вчинення злочинів може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, ОСОБА_6 ніде не працює, немає постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонукання останнього до вчинення нових злочинів.

ОСОБА_6 працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не страждає.

Зазначені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні апеляційної інстанції дані стосовно наявності в ОСОБА_6 постійного місця проживання враховуються апеляційним судом, однак не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.
Даних, які б вказували на неможливість продовження до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

На думку колегії суддів, слідчим суддею визначено розмір застави у відповідності до чинного законодавства, з врахуванням тяжкості інкримінованого злочину та наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та який достатньою мірою гарантував би виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2021 року відносно ОСОБА_6 - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3