Справа № 183/723/21
№ 1-кп/183/928/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000049 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійська Донецької області, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25.08.2009 року Червоноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- 02.03.2010 року Червоноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений 02.11.2012 року умовно - достроково, невідбутий строк 1 рік 4 місяці 23 дні;
- 14.12.2016 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 3 місяці. Звільнений 30.10.2017 року умовно - достроково, невідбутий строк 6 місяців 20 днів;
- 31.07.2018 року Ілічевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 14.12.2016 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 днів. Із застосуванням ст. 72 КК України зараховано в строк покарання час тримання під вартою;
- 07.12.2018 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання покарання, призначеного за цим вироком до покарання у виді обмеження волі строком на 6 місяців за вироком Ілічевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31.07.2018 року, остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, зараховано строк, відбутий частково за попереднім вироком Ілічевського районного суду м. Маріуполя від 31.07.2018 року у виді 8 місяців 27 днів. Призначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 3 місяці 3 дня. Зараховано в строк відбування покарання, строк перебування у виправному центрі з 07.12.2018 року. Звільнений 16.01.2020 року умовно - достроково за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.01.2020 року за ст. 81 КК України, невідбутий строк 2 місяці 2 дні,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

08 січня 2021 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання останньої, за адресою: АДРЕСА_2 , розпивали спиртні напої. Під час розпивання спиртних напоїв ОСОБА_5 дістала свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4a» та поклала його на стіл, за яким вони сиділи. Приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 заснула та у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення її мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 08 січня 2021 року, приблизно о 21 годині 05 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , впевнившись, що ОСОБА_5 заснула та що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, взяв зі столу, за яким вони сиділи мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4а», що належить ОСОБА_5 , поклав його до своєї кишені та вийшов разом з ним з будинку, тим самим викрав його.
З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втік, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1199,00 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. У скоєному він щиро кається.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, доведена в повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Суд також приймає до уваги той факт, що ОСОБА_4 має непогашену судимість за вчинення умисних корисливих злочинів, за місцем проживання характеризується негативно.
Однак, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності; добровільне відшкодування завданого збитку.
Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який не є тяжким.
Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю,розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, завдані збитки потерпілій відшкодовані, шляхом повернення майна, а також суд приймає до уваги думку потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання. За таких обставин, з урахуванням наявності обставини, яка обтяжує покарання, однак з врахуванням обставин які його пом`якшують, суд не знаходить підстав для призначення покарання на рівні мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, однак з можливістю на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавленням волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 326,88 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 318-21 від 27.01.2021 року).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний домашній арешт.

Речовий доказ:
?мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4a» залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 326 гривень 88 копійок.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1