Справа № 308/9436/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000989, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 301-1 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

22 липня 2021 прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000989, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 301-1 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Oppo A72», чорного кольору, який ОСОБА_4 , 27.05.1998 року, добровільно видала під час огляду, який був проведений 14.07.2021 року в АДРЕСА_1 , та який належить їй на праві власності.

Представник сторони обвинувачення в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, проти накладання арешту на майно не заперечує.

На підставі ч.1 ст.172 КПК України неприбуття вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання. Зважаючи на неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів відповідно до ст.107 КПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000989 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 301-1 КК України відомості про яке 14.07.2021 року о 11 год. 32 хв. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданого витягу зазначено те, 13.07.2021 року надійшов рапорт до ЧЧ Ужгородського РУП від ст. о/у ВМП ГУНП ОСОБА_5 , про те, що працівниками відділу міграційної поліції ГУНП отримано оперативну інформацію відносно того, що гр. ОСОБА_6 , яка мешкає в м. Ужгороді, в соціальній мережі Інтернет, зокрема в месенджері додатку «Телеграм», створила групу, в якій розповсюджує відеоматеріали з ознаками дитячої порнографії.

В ході огляду, проведеного 14.07.2021 року з 15 год. 53 хв. по 16 год. 40 хв., на підставі добровільної згоди власника майна вилучено мобільний телефон марки «Oppo A72», чорного кольору.

15 липня 2021 року вищевказаний мобільний телефон марки «Oppo A72» визнано речовим доказам в кримінальному провадженні /постанова про визнання речовими доказами від 15.07.2021 /а.с.13/.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.07.2021 року постановлено обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , готель «Міраж», який проводився на підставі добровільної згоди власника майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та володільця майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати проведеним відповідно до вимог закону з наданням дозволу на проведення обшуку.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Таким чином, право на володіння речами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене під час огляду від 14.07.2021 року, а саме: мобільний телефон марки «Oppo A72», чорного кольору.

Слідчий суддя звертає увагу власника майна, що у відповідності до абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Окремо слідчий суддя наголошує, що сторона захисту в разі зволікання і затягування розслідування справи, вправі самостійно звернутись до слідчого судді з клопотанням про зняття арешту з майна.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Oppo A72», чорного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1