ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/680/21 Справа № 202/1040/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду від 13 квітня 2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000057 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.10.2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. 08.09.2014 року покарання замінено на підставі ст. 82 КК України на виправні роботи на строк 1 рік 5 місяців 7 днів,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2021 року у задоволенні клопотання старшого слідчого в СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовлено та застосовано стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло за адресою місця проживання до 11 червня 2021 року включно та покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України, що підтверджується долученими до клопотання, зібраними під час досудового розслідування процесуальними документами у їх сукупності.
Також, на думку слідчого судді, доведеними є зазначені у клопотанні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини злочину, тяжкості інкримінованого йому злочину, обґрунтовано зазначено про те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин, здійснювати незаконний вплив на свідків, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного та характер інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину при додаткових кваліфікуючих ознаках та кримінального проступку, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, одружений, має місце реєстрації та проживання.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде цілком достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 ..
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з дня його затримання.
В обґрунтування апеляційних вимог, прокурор посилається на необґрунтованість ухвали слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваному інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину та кримінального проступку за додаткових кваліфікуючих ознак, таких як проникнення до житла, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб та вчинення злочину особою, яка раніше вчинила розбій, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Крім цього, зазначає, що слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин, здійснювати незаконний вплив на свідків з метою зміни їх показів на свою користь, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином, спілкуючись з особою, з якою вчинив інкримінований злочин та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є раніше судимим за аналогічний злочин та не має постійного джерела доходу. Зазначене, на думку прокурора, свідчить про те, що запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде недостатньо для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і з підстав, зазначених в скарзі, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 заперечували проти апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просили суд залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Під час апеляційного перегляду оскарженого судового рішення встановлено, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 ці вимоги процесуального закону були дотримані у повному обсязі.
Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 187 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання та позицією підозрюваного який апеляційну скаргу з цього приводу не подавав.
Перевіряючи клопотання слідчого, ухвалу слідчого судді та доводи апеляційної скарги щодо наявності відповідних ризиків, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ризик, того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що підозрюваному інкримінується вчинення кримінального проступку та особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 12 років з конфіскацією майна, а тому останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.
Ризик, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний з метою зміни показів свідків на свою користь може здійснювати на них незаконний вплив, оскільки досудове розслідування даного кримінального провадження ще не завершено.
Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином підтверджується зокрема тим, що останній може спілкуватись з особою, з якою вчинив інкримінований йому злочин або свідками, з метою перешкодити встановленню істини у справі.
Також, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше засуджений за вчинення злочинів, в тому числі й пов`язаних незаконним зберіганням наркотичних засобів та зброї та відбував покарання в місцях позбавлення волі, що вказує на схильність підозрюваного до протиправної поведінки.
В той же час, апеляційний суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 не був затриманий органом досудового розслідування, самостійно з`явився до слідчого судді для вирішення питання щодо обрання йому запобіжного заходу та до апеляційного суду, не порушував умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строк якого спливає 11 червня 2021 року.
Крім цього, апеляційний суд також, відповідно до ст. 178 КПК України враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має постійне місце реєстрації та мешкання.
Відтак, доводи прокурора, щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанції не доведено обставини, передбачені ч. 3 ст. 176, ч. 1 ст. 183 та п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .
За змістом ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року п. 80 рішення, неодноразово наголошував, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування, застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде цілком достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним покладених обов`язків.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею апеляційним переглядом не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду від 13 квітня 2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4