Справа № 146/511/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2021 р. смт.Томашпіль

Слідчий суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні № 0000068 від 20 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в порядку ст. 170 КПК України звернувся до слідчого судді Томашпільського районного суду з клопотанням погодженим з прокурором Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в якому просить: накласти арешт на металеві фрагменти від металевої ємкості в кількості 6 шт. загальною вагою 378 кг. добровільно видані під час огляду місця події 21 квітня 2021 року, які належать ПрАТ ПК «Поділля», Металеві фрагменти від металевої ємкості в кількості 6 шт. загальною вагою 378 кг., що знаходяться на території домогосподарства гр. ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , залишити там.

Дане клопотання слідчий мотивував наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 01.04.2021 року по 20.04.2021 року невідомі особи вчинили крадіжку частини металевої ємкості об`ємом 15 кубічних метрів, з території тракторної бригади, що знаходиться в с.Нетребівка, Тульчинського району, що на праві власності належить ПрАТ ПК «Поділля».

Вказаний факт 20.04.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 за ч. 2 ст. 185 КК України.

21.04.2021 року під час огляду місця події, а саме частини АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_5 , добровільно видав працівникам поліції шість металевих листів від металевої ємкості, як пояснив гр. ОСОБА_5 дані 6 металевих листів від металевої ємкості він придбав 14.04.2021 року в трьох місцевих жителів с.Нетребівка, а саме у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вищевказані металеві фрагменти від металевої ємкості в кількості 6 штук загальною вагою 378 кг., було виявлено і вилучено та залишено під зберігальну розписку на території домогосподарства гр. ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 .

Враховуючи положення ст.98 КПК України, вказані вище речі, а саме металеві фрагменти від металевої ємкості в кількості 6 шт. загальною вагою 378 кг. мають відношення до кримінального правопорушення, а саме зберігають на собі сліди злочину та містять інші відомості можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні судовому експерту для проведення товарознавчої експертизи та ряду інших експертиз. Зазначений об`єкт необхідний для встановлення всіх фактів та обставин злочину, що в подальшому допоможе встановити осіб винних у вчиненні вказаного злочину.

Слідчий СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити за обставин, наведених у клопотанні.

Прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити за обставин, наведених у клопотанні.

Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду клопотання, відповідно якого не заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши підстави внесеного клопотання, вислухавши думку та доводи слідчого, прокурора, суд приходить до наступного.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст.170-173 КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з матеріалів справи до ЄРДР за № 0000068 від 20 квітня 2021 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Як вбачається з витягу з ЄРДР № 0000068 від 20 квітня 2021 року, 13.04.2021 року у вечірній час ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , умисно з метою заволодіння чужим майном, таємно викрали шляхом вільного доступу металеву ємкість об`ємом близько 15 кубічних метрів з території неподалік тракторної бригади с.Нетребівка, Тульчинського району, Вінницької області, після чого з місця події зникли, викраденим розпорядившись на власний розсуд.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження).

Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Приймаючи до уваги те, що виявлені фрагменти від металевої ємкості в кількості 6 шт. загальною вагою 378 кг., вилучені та залишені під зберігальну розписку ОСОБА_5 , в судовому засіданні слідчим СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області та прокурором не доведено наявність ризиків передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, а саме те, що незастосування арешту даного майна може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження в рамках кримінального провадження №0000068 від 20 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому суд вважає, що в задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 100, 131-132, 170- 173 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні-прокурором Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 20 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1