Провадження №1-кп/523/939/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 року

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 про застосування заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_6 погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Котловина, Ренійського району, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України, -

Встановив:
31.12.2020 року з Одеської місцевої прокуратури №4 до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за №0002418 від 11.08.2020 року щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , який не досяг віку кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України.

За змістом клопотання,що неповнолітній ОСОБА_6 10.08.2020 близько 15 годин 40 хвилин, знаходились за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив припаркований мопед, в той саме час у ОСОБА_6 виник противоправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою особистого збагачення, а саме: мопедом марки «Yamaha Mini» чорного кольору, шасі № НОМЕР_1 , вартістю 2000 гривень, що на праві власності належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_6 , впевнившись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними, реалізуючи свій злочинний намір, із задопомоги викрутки, котру ОСОБА_6 провернув в замку запалювання та завів двигун вищезазначеного мопеду, рушив його з місця, встановив тим самим контроль над транспортним засобом, не маючи ані дійсного, ані уявного права володіння, розпорядження чи керування цим транспортним засобом. ОСОБА_6 перемістивши його у просторі у невідомому напрямку та у подальшому розпорядились ним на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_7 . матеріальну шкоду в розмірі 2000 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_6 , у присутності його законного представника матері ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, викладеному в клопотанні.

Крім того, відповідно реєстру матеріалів досудового розслідування винність ОСОБА_6 обґрунтовується та підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

Приймаючи до уваги, що фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення за ознаками ст. 289 ч.1 КК України та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, ніким із учасників процесу не оспорюються, враховуючи пояснення неповнолітнього ОСОБА_6 , з`ясувавши правильність розуміння змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження інших доказів повному обсязі.
Таким чином, на підставі фактичних даних судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_6 , не досягши віку, з якого настає кримінальна відповідальність, своїми діями вчинив умисне суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст.289 ч.1 КК України, та його дії правильно кваліфіковані, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно ст.66 КК України до обставин, які є пом`якшуючими, суд відносить повне визнання своєї провини, щире каяття, вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітнім; обтяжуючи обставини, передбачені ст. 67 КПК України відсутні.

Вивчивши надані до суду матеріали, вислухавши думку учасників процесу прокурора, який підтримав клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_6 ., захисника, законного представника неповнолітнього, які не заперечували проти задоволення клопотання, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , який не досяг віку кримінальної відповідальності підлягає задоволенню за наступними підставами.

Так, під час судового засідання з`ясовано, що на момент скоєння вищезазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_6 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме суспільне небезпечне діяння вчинене у п`ятнадцять років, а також той факт, що шкода потерпілому відшкодована.

За змістом ст. 498 КПК України особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність у віці від 11 років і до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, не підлягає кримінальній відповідальності, але до неї можуть бути застосовані за ухвалою суду примусові заходи виховного характеру.

Таким чином, з`ясувавши думку учасників процесу - прокурора, який вважав за можливе застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме : встановити обмеження перебування неповнолітнього, а саме встановити обмеження перебування неповнолітнього ОСОБА_6 поза місцем проживання з 21 годин до 07 годин наступної доби, без присутості батьків або осіб, що їх замінюють, на строк 2 (два) місяці та заборонити виїжджати в іншу місцевість без супроводу батьків та без дозволу служби у справах дітей Одеської міської ради протягом 2 (двох місяців) захисник ОСОБА_4 , яка приєдналась до думки прокурора та не заперечувала проти застосування визначених у клопотанні примусових заходів виховного характеру; законного представника ОСОБА_5 , яка підтримала клопотання прокурора,; вивчивши матеріали клопотання, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до не тяжкого злочину згідно ст. 12 КК України; дані про особу ОСОБА_6 , те, що він вперше вчинив суспільно небезпечне діяння, виховується в сім`ї з одним із батьків матір`ю, яка приділяє достатньої уваги для його виховання, має постійне місце мешкання, не є інвалідом та не страждає на інше тяжке захворювання; психологічно та фізично повністю здоровий; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, також не перебуває на обліку у секторі ювенальної превенції Суворовського ВП в м. Одесі Головного Управління Національної поліції України в Одеській області, враховуючи його щире каяття та негативне ставлення до вчиненого, суд дійшов до висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки є достатньо підстав для застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього ОСОБА_6 поза місцем проживання з 21 годин до 07 годин наступної доби без присутності батьків або осіб, що їх замінюють, на строк 2 (два) місяці та заборонити виїжджати в іншу місцевість без супроводу батьків без дозволу служби у справах дітей Одеської міської ради протягом 2 (двох) місяців.

За змістом обвинувального акту вбачається, що під час досудового розслідування здійснювалось безкоштовне залучення експертів для проведення судово-медичної експертизи, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Крім того, встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 не застосовувалися, запобіжний захід не обирався, тому після набрання ухвалою чинності скасуванню не підлягає.

Матеріали кримінального провадження №0002418 від 11.08.2020 року до клопотання не долучалися, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Керуючись ст.ст. 97 ч.2, 105 ч.2 КК України, ст.ст. 292-293, 369-372, 498-501, 392 -395 КПК України, -

Постановив:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками ст.289 ч.1 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру примусовий захід виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме : встановити обмеження перебування неповнолітнього, а саме встановити обмеження перебування неповнолітнього ОСОБА_6 поза місцем проживання з 21 годин до 07 годин наступної доби, без присутності батьків або осіб, що їх замінюють, на строк 2 (два) місяці та заборонити виїжджати в іншу місцевість без супроводу батьків та без дозволу служби у справах дітей Одеської міської ради протягом 2 (двох місяців).

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примосові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_6 під нагляд його матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 1 (один) рік.

Міри запобіжного заходу щодо неповнолітнього ОСОБА_6 не застосовувалися, тому після набрання ухвали чинності скасуванню не підлягають.

Матеріали кримінального провадження за №0001189 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 9.03.2018 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1