Справа № 305/1220/21
Номер провадження 1-кс/305/252/21
УХВАЛА

14.07.2021. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Рахівського районного суду із скаргою на бездіяльність Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги зазначає, що 06.07.2021 він звернувся до Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області із заявою, де повідомив про кримінальне правопорушення, яке вчинили працівники Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) начальник ОСОБА_4 та заступник начальника відділу ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_5 вніс неправдиві відомості у постанову про відкриття виконавчого провадження, а саме визнав боржником ОСОБА_3 , проте згідно паспорту він ОСОБА_3 . У зв`язку з цим, 11.06.2021 він звернувся до начальника відділу ОСОБА_4 , який 25.06.2021 у своїй відписці №197-39/12890 зумисно вказує не « ОСОБА_6 », а « ОСОБА_7 ». Отже у діях службових осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є ознаки кримінального правопорушення за статтями ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України. У зв`язку з наведеним, 06.07.2021 він звернувся до Рахівського РВП із заявою про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування. Однак відомості за його заявою упродовж 24 годин до ЄРДР не внесено. У зв`язку з наведеним просив постановити ухвалу, якою зобов`язати Рахівський РВП внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

У судовому засіданні, заявник ОСОБА_3 подану скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Особа, бездіяльність якої оскаржується в судове засідання для розгляду скарги не з`явилася, про час, місце та дату розгляду повідомлена належним чином, причини неявки слідчому судді не відомі, що на підставі ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Враховуючи строки розгляду скарги, передбачені чинним кримінальним процесуальним кодексом України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які серед іншого полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (частина 1 статті 11 КК України).

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

У п. 36 постанови від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18, провадження № 11-1263апп18) Велика Палата ВС вказала, що у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У заяві від 06.07.2021, поданій до Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_3 зазначив, що 31.05.2021 заступником начальника Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №65621060, при цьому службова особа ОСОБА_5 зумисно вдався до службового підроблення, - тобто внесення службовою особою до офіційних документів, завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів а саме у постанові визначено боржника ОСОБА_3 , при цьому вказано його адресу та дату народження, але згідно паспортних даних він не « ОСОБА_7 », а « ОСОБА_6 ». Тому він 11.06.2021 звернувся із скаргою до керівника виконавчої служби службової особи ОСОБА_4 , і знову в своїй відписці від 25.06.2021 №197-39/12890 ОСОБА_4 , як і його підлеглий ОСОБА_5 зумисно вказує не ОСОБА_6 , а « ОСОБА_7 ».

Таким чином, проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_3 від 06.07.2021, у слідчого судді відсутні підстави стверджувати, що у ній містяться відомості, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Так, у заяві лише наведені відомості, що працівник державної виконавчої служби ОСОБА_5 при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження невірно вказав анкетні дані заявника, зокрема замість вірного « ОСОБА_6 » зазначив неправильне « ОСОБА_7 ». При цьому будь-яких інших відомостей, які б могли свідчити про умисні протиправні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заявником у заві не наведено. Так само не наведено у заяві і відомостей, які б могли свідчити про вчинення зазначеними особами будь-яких дій, що підпадали б під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Отже, заявник ОСОБА_3 вважає злочином дії, які вчиняються працівником державної виконавчої служби у ході виконавчого провадження.

Однак, такі твердження є припущенням заявника ОСОБА_3 , і з матеріалів скарги неможливо визначити об`єктивність такої оцінки. Конкретні дії, рішення чи бездіяльність, які б могли бути розцінені як кримінальні правопорушення, у його заяві не зазначаються.

Враховуючи той факт, що заява ОСОБА_3 від 06.07.2021 не містить жодних обґрунтованих фактів, які б вказували на вчинення кримінальних протиправних дій службовими особами Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), підстави для внесення відомостей із цієї заяви до ЄРДР відсутні.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Також Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Так, у разі незгоди особи із прийнятим уповноваженою особою рішенням під час здійснення виконавчого провадження, передбачено чіткий порядок оскарження такого рішення.

Зокрема, у відповідності до вимог ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Окрім цього, у відповідності до вимог абзацу 3 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Саме тому такі питання вирішуються у передбаченому законом порядку, а не шляхом кримінального переслідування осіб, які реалізують свої функції усупереч схвалення учасників.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 у заяві від 06.07.2021 не вказав конкретні факти, які б могли свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, що стало підставою для невнесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2019 (у справі № 3-180/2018(1644/18) положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення було визнано такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), у зв`язку з чим ці положення втратили чинність з дня ухвалення такого рішення.

Керуючись ст. ст. 24, 214, 303, 306, 307 КПК України слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний зміст ухвали проголошено о 15 годині 30 хвилин 16 липня 2021 року.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1