ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/1398/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/893/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 06 квітня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Новобоварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000235 від 23.02.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 127, ч.2 ст.146, ч.1 ст.162КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 06 квітня 2021 року клопотання прокурора задоволено частково.

Суд вирішив накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 31.03.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- 29 набоїв калібру 12, які належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом заборони відчуження без позбавлення права користування та передати вказане майно на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 .

В іншій частині у задоволенні клопотання слідчий суддя вирішив відмовити.

Представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволені клопотання прокурора в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що органом досудового розслідування не доведено, що автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 був використаний як знаряддя можливого вчинення кримінальних правопорушень, а також стороною обвинувачення не було наведено конкретних доказів, які б вказували на необхідність накладення арешту на 29 набоїв 12 калібру та автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 право на вилучення яких ухвалою слідчого судді не надавалось.
Прокурор у кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 подав заяву в якій просить провести судове засідання без його участі та задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, власника майна та його представника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В апеляційній скарзі представник власника майна просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що копію повного тексту ухвали, що оскаржується було отримано лише 26.04.2021 року.
Колегія суддів доводи представника власника майна про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді визнає поважними та вважає за необхідне поновити цей строк.

З матеріалів провадження встановлено, що Слідчим відділом ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000235 від 23.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи, ч.2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, із застосуванням зброї, ч. 2 ст. 127 КК України, а саме катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного та, морального страждання шляхом нанесення побоїв, інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, вчинене за попередньої змовою групою осіб.

31.03.2021, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 23.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , на стоянці проведено обшук автомобілю Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено 29 набоїв калібру 12, які належать ОСОБА_9 та автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

31.03.2021 року вилучене майно, постановою слідчого було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000235 від 23.02.2021.

31.03.2021 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбаченних ч.1 ст.162, ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В частині задоволення клопотання слідчого про арешт 29 набоїв калібру 12 та автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 то колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини та стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.

Крім того, постановою слідчого від 31.03.2021 року все вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за версією органу досудового розслідування, може бути об`єктом протиправних дій, передбачених особливою частиною КК України.

Постанова слідчого про визнання речовими доказами вилучене майно на час апеляційного перегляду не скасована, що має істотне процесуальне значення.

Відомості клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого майна, на які слідчим суддею накладено арешт, ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити на собі сліди скоєння злочину або інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування в тому числі для проведення експертних досліджень. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.
З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність правових підстав щодо арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у цьому кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Отже, казане свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його відчуження, пошкодження, знищення, перетворення, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України при обшуку предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Таким чином, у зв`язку необхідністю проведення експертного дослідження вилучених набоїв на предмет встановлення їх належності до боєприпасів, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, про необхідність накладення арешту на вилучені під час обшуку 29 набоїв калібру 12.

Переглядаючи ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль то колегія суддів зазначає, що надані прокурором матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль, оскільки слідчим суддею при наданні дозволу на проведення обшуку автомобілю Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 було встановлено, що ним користується підозрюваний ОСОБА_9 , а тому зазначений автомобіль може мати доказове значення під час досудового розслідування.

Частиною 4 ст.173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Колегія суддів зазначає, що слідчим суддею були дотримані зазначені вимоги та застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту - шляхом заборони відчуження автомобілю без позбавлення права користування з передачею на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , що не перешкоджає власнику та членам її сім`ї користуватись зазначеним майном. А отже, захід забезпечення кримінального провадження, накладений ухвалою слідчого судді не є надмірним тягарем та не перешкоджає користуванню власником та третіми особами, які на законних підставах мають право на користуватись автомобілем.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя суду першої інстанції, задовольняючи частково клопотання про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати необґрунтованими.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ані власником, ані його представником не надано та колегією суддів не встановлено.
Крім цього, істотних порушень норм КПК України, що можуть стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено
Колегія суддів також враховує, що цей захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовий, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.
Разом з цим, належить роз`яснити, що у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому може бути повернуто, згідно положень ст. 174 КПК України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Поновити представнику власника майна ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді судді Ленінського районного суду м.Харкова від 06 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 06 квітня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, але в частині поновлення строку на апеляційне оскарження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: