справа № 208/973/21
№ провадження 1-кс/208/351/21
УХВАЛА
Іменем України

16 лютого 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області,

заяву слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 208/973/21 провадження № 1-кс/208/344/21 за клопотанням дізнавача СД Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в межах кримінального провадження № 0000286 від 13.11.2020 року за ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2021 року, відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 10.01.2021 року, у провадження слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_3 було передано матеріали клопотання дізнавача СД Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в межах кримінального провадження № 0000286 від 13.11.2020 року за ч. 4 ст. 358 КК України.

10 лютого 2021 року слідчий суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід у зазначеній справі, який мотивований тим, що предметом даного клопотання є отримання доступу до документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 , яка є дружиною судді ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , що є наявною обставиною, яка виключає участь слідчого судді у розгляді вказаної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з ч. 1ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Отже, статтею 75 КПК України, встановлений вичерпний перелік обставин (підстав) для відводу (самовідводу) судді.

Пунктом 4 частини 1статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття "інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості", є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У п. 2.5 "Бангалорських принципів поведінки судді" (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі "Гаусшильдт проти Данії", "Мироненко і Мартиненко проти України" зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Мироненко і Мартиненко проти України"). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі N 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі N 5-15п12).

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків при розгляді цивільних або кримінальних справ.

З урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішення від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України", в якому зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості суддів при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 22.04.94 року у справі "Сайрава до Карвальо", судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду. Будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення "Фей проти Австрії" від 24.02.93 року, серія А, N 255, с. 12, п. п. 27,28 і 30 та "Веттштайн проти Швейцарії", заява N 3395/96, п. 42 ЄСПЛ 200-XII).

Відповідно до положень ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді. Слідчий суддя на розгляд яких передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності судді під час розгляду справи має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя неупередженість або безсторонність у даній справі.

Сам факт роботи в одному суді із суддею ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , який є чоловіком нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 , у володінні якої перебувають документи до яких необхідно надати доступ, не є підставою для задоволення самовідводу слідчого судді.

Отже, в даному випадку необхідно виходити і з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій слідчого судді. Так, якщо має місце сумніву в безсторонності судді, і суддя підтверджує наявність підґрунтя для таких сумнівів, хоча об`єктивно може здаватися, що це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про самовідвід судді.

На підставі викладеного та з метою усунення сумнівів у неупередженості слідчого судді та з урахуванням положень Бангалорських принципів поведінки суддів, заявлений слідчим суддею ОСОБА_3 самовідвід у справі № 208/973/21 провадження № 1-кс/208/344/21 за клопотанням дізнавача СД Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в межах кримінального провадження № 0000286 від 13.11.2020 року за ч. 4 ст. 358 КК України має бути задоволений.

Керуючись ст.75, 80, 81 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Самовідвід, заявлений слідчим суддею Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_3 у справі № 208/973/21 провадження № 1-кс/208/344/21 за клопотанням дізнавача СД Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в межах кримінального провадження № 0000286 від 13.11.2020 року за ч. 4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Матеріали справи № 208/973/21 провадження № 1-кс/208/344/21 за клопотанням дізнавача СД Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в межах кримінального провадження № 0000286 від 13.11.2020 року за ч. 4 ст. 358 КК України передати до канцелярії Заводського районного суду м. Дніпродзержинська для визначення іншого слідчого судді, у порядку встановленому ч.3 ст.35 КПК України, для її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1