Справа № 953/5937/21
н/п 1-кс/953/3127/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2021 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання власника майна ТОВ «Спецтрейдгаз» в особі директора ОСОБА_2 про скасування арешту,накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2020 року по справі № 953/17794/21
ВСТАНОВИВ:
30.03.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла скаргу власника майна ТОВ «Спецтрейдгаз» в особі директора ОСОБА_2 про скасування арешту,накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2020 року по справі № 953/17794/21.

В призначені судові засідання заявник не з*явився, ніяких заяв не подав.

Слідчий суддя, вивчивши подане клопотання, приходить до висновку про необхідність повернення даного клопотання, виходячи з наступного.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява № 23436/03, ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, серія A № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна мають право заявити лише підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна.

Таким чином, вказаною нормою КПК надано вичерпний перелік осіб, що мають право подавати клопотання про скасування арешту майна.

Клопотання про скасування арешту майна може подати особа, віднесена ч. 1 ст. 174 КПК України до осіб, котрі мають право на подачу такого клопотання.

Однак, в поданому до суду клопотанні заявник просить скасувати арешт з майна ТОВ «Спецтрейдгаз» без вказівки якого саме майна. Зі змісту даного клопотання про скасування арешту майна взагалі не вбачається по я кому кримінальному провадженню він накладений, який орган досудового розслідування проводить розслідування, необхідних повноважень на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту з майна, яке належить іншим особам, не надано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником не доведено право звернення до суду із клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, що є підставою для повернення даного клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 7, 26, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання клопотання власника майна ТОВ «Спецтрейдгаз» в особі директора ОСОБА_2 про скасування арешту,накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2020 року по справі № 953/17794/21 - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя -