Справа № 463/5005/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/797/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000514 від 17.02.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,
за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ,
на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 26 липня 2021 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
оскаржуваною ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25 вересня 2021 року включно. Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 567500 грн. (п`ятсот шістдесят сім тисяч п`ятсот гривень).

Ухвала мотивована тим, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення питання про продовження строку тримання під вартою не зменшилися ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу. Застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, про що клопотав захисник, за даних обставин є недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам. При цьому, суд не погодився з доводами прокурора про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави, адже така була раніше визначена ухвалами Личаківського районного суду м. Львова, які набрали законної сили.

Не погоджуючись з ухвалою, адвокат в інтересах обвинуваченого оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів, що становить 162 160 грн., та поновити строк апеляційного оскарження.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що, враховуючи строки судового розгляду, термін застосування запобіжного заходу до обвинуваченого, на даний час існують достатні правові підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у зв`язку з необґрунтованістю, недоведеністю існування ризиків, які зазначені у попередніх ухвалах суду, побудовою клопотання сторони обвинувачення виключно на припущеннях. На думку апелянта, визначений судом розмір застави є завідомо непомірним для обвинуваченого, не відповідає його матеріальному стану та не може бути сплачений ним за будь-яких обставин, що суперечить практиці ЄСПЛ. В обґрунтування пропуску строку зазначає, що в день проголошення ухвали примірник такої йому вручено не було, ухвалу отримав лише 10 серпня 2021 року після подання повторної заяви про надання копії, про що свідчить напис на ухвалі суду, а тому апелянт не мав можливості вчасно подати апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України судовий розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження, оскільки, особа, яка подала апеляційну скаргу, прокурор та обвинувачений клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін не заявили.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Личаківським районним судом м. Львова здійснюється судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, зокрема, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року до 01 серпня 2021 року, яку було залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 червня 2021 року. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 26 липня 2021 року ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави до 25 вересня 2021 року включно.

Згідно із положеннями частини четвертої статті 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною третьою статті 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як зазначено в частині третій статті 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

З клопотання та оскаржуваної ухвали вбачається, що під час розгляду даного клопотання суд вірно встановив, що надані прокурором докази доводять обставини, які свідчать що ризики, котрі стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також його продовження на стадії судового розгляду, не зменшились, а застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, який просить застосувати захисник у поданій апеляційні скарзі, не зможе запобігти цим ризикам.

Враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість інкримінованих йому злочинів і їхню суспільну небезпечність, з огляду на те, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, яка йому загрожує, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які на даний час ще не є допитані в судовому засіданні, продовжити злочинну діяльність, перешкоджати встановленню істини у справі, суд вірно зазначив, що наведені обставини у своїй сукупності підтверджують існуючі ризики.

Також в ході апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Місцевим судом не встановлено обставин, які б свідчили про можливість зменшення раніше визначеного розміру застави, яка на час розгляду справи апеляційним судом обвинуваченим або заставодавцем, не внесена.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з того, що, визначаючи розмір застави, слідчий суддя, суд повинні виходити не з того, чи є такий розмір співмірним із заподіяною злочином шкодою, а з того, щоб він був визначений в межах, вказаних у ч. 5 ст. 182 КПК України, та з урахуванням вимог ч. 4 цієї статті Кодексу. Вказані вимоги закону були дотримані слідчим суддею, оскільки обвинуваченому визначено заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 567500 грн. (п`ятсот шістдесят сім тисяч п`ятсот гривень), що не є максимальною межею відповідно до п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, яка застосовується щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Щодо доводів скарги про необґрунтованість оскаржуваної ухвали, то такі є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, враховуючи його матеріальне становище, а також мотивовано висновки та наведено обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Покликання апелянта про те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, оскільки є одруженим, має постійне місце проживання та праці, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, однак такі не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.

Тому, на думку колегії суддів, суд, приймаючи оскаржуване рішення, вірно врахував наявність обставин, визначених положеннями КПК України, що дало йому підстави для висновку про виправданість подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують. Також колегією суддів не встановлено обставин, що під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому допущено порушення вимог статті 199 КПК України.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала є обґрунтована та законна. Підстави для її скасування відсутні, як і відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, яку слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, суд вважає за необхідне поновити цей строк, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали адвокат отримав 10 серпня 2021 року на підставі повторно поданої заяви про надання копії через «Електронний суд», а апеляційну скаргу подав 11 серпня 2021 року, що підтверджується штампом реєстрації Львівського апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 4221 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Поновити адвокату ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 26 липня 2021 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 з визначенням розміру застави - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4