Справа № 467/325/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в дистанційному режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області та ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)» клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в :

09.04.2021 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивоване тим, що він відбуває покарання у виді позбавлення волі, призначене судом за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. За час відбування покарання порушень режиму тримання не допускав, має заохочення від начальника установи. За час відбування покарання суттєво погіршився стан його здоров`я. По мірі можливості він залучається до робіт з поліпшення побуту засуджених, з адміністрацією та засудженими не конфліктує. Просив суд врахувати стан його здоров`я та те,що він має матір пенсійного віку, яка хворіє та неповнолітнього сина.
В судовому засіданні ОСОБА_5 своє клопотання повністю підтримав, зазначив, що не працює та на даний час не залучається до робіт з благоустрою колонії так як має незадовільний стан здоров`я. Просив врахувати, що має матір похилого віку, яка хворіє та потребує його допомоги.
Прокурор в судовому засіданні вважав клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_5 з огляду на наявність трьох стягнень, застосованих до засудженого у 2020 році, не довів, що процес його виправлення успішно завершився та він не потребує подальшого виховного впливу.
Заслухавши засудженого, прокурора, вивчивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до наступного.

За змістом ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того,що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише за сукупністю так званої матеріальної підстави та формальної передумови, де матеріальною підставою умовно-дострокового звільнення є доведеність засудженим своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення, а формальною передумовою є відбуття засудженим певної частини покарання (ст.81 КК України).
ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, був засуджений та відбуває покарання, призначене вироком від 28.11.2012 року Центрального районного суду м. Миколаєва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини належного йому на праві власності майна. Строк покарання ОСОБА_5 визначено рахувати з моменту його затримання.
Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Центрального районного суду м. Миколаєва, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі, набрав законної сили 11.04.2013 року.
Згідно рапорту о/у СУР Центрального РВ ГУ МВС України в Миколаївській області ОСОБА_5 затримано на виконання зазначеного вироку 19.11.2014 року.
Відповідно до ч.5 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, за вчинення якого відбуває покарання засуджений, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Станом на момент звернення до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин. Відтак, судом встановлено наявність передумови для застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що засуджений в місцях позбавлення волі перебуває з 19.11.2014 року та утримувався в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор». За час тримання в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався.
З 05.12.2014 року відбував покарання у ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)». За період відбування покарання 1 раз 23.03.2020 року притягувався до дисциплінарної відповідальності за зберігання заборонених предметів. Стягнення погашене. 03.07.2018 року отримав заохочення у виді подяки начальника установи за добру поведінку та ставлення до праці за підсумками роботи у ІІ кварталі 2018 року.
З 27.07.2020 року утримувався в ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)», де до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався.
З 08.09.2020 року відбуває покарання у ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)». За цей період до теперішнього часу двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності 05.10.2020 року та 17.11.2020 року за зберігання заборонених предметів. Заохочувався один раз згідно наказу начальника установи №38 від 06.07.2020 року та йому було оголошено подяку за добру поведінку та чесне ставлення до праці за підсумками роботи у ІІ кварталі 2020 року

Згідно характеристик засудженого від 25.05.2018 року, 25.07.2019 року та 19.04.2021 року ОСОБА_5 у колі засуджених підтримує рівні взаємовідносини, не конфліктний, на критику реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою пристосування, при спілкуванні не відвертий. Спальне місце та при ліжкову тумбочку не утримує у чистоті й порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Недбало ставиться до майна установи і предметів, якими користується у побуті, не здійснює за ними догляд. До виконання перебачених законом вимог персоналу установи ставиться безвідповідально. Не має достатніх навичок для виконання робіт із самообслуговування. Участь у організації виховних заходів не приймає. На даний час залучений до участі у програмі диференційованого виховного впливу «Подолання наркотичної залежності».
Згідно довідки від 19.04.2021 року до робіт з благоустрою колонії, прилеглої до неї території, поліпшення житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством засуджений не залучався.
ОСОБА_5 згідно матеріалів особової справи та довідки про нарахування заробітної плати засудженому від 13.04.2021 року протягом строку покарання працевлаштований не був.
Згідно витягу з протоколу №11 засідання комісії від 25.05.2018 року Арбузинської виправної колонії № 83 з розгляду матеріалів про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, засудженому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.
Згідно витягу з протоколу №17 засідання комісії від 25.07.2019 року Арбузинської виправної колонії № 83 з розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення, засудженому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не довів свого виправлення.
Оцінюючи наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 суд виходить з наступного.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти, що засуджений працевлаштований, самостійно без додаткової мотивації виходить на роботу, належно виконує роботу, дбайливо ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки.
Як встановлено, засуджений ОСОБА_5 не працевлаштований і не був працевлаштований протягом строку покарання. Зазначене засуджений пояснює незадовільним станом свого здоров`я.
Згідно медичних висновків (а.о.с. 22, 29) станом на 05.04.2018 року та 06.06.2019 року ОСОБА_5 був здоровий.
Нарядом від 16.03.2020 року ОСОБА_5 було направлено на лікування до багатопрофільної лікарні при ВК №10 та з 27.07.2020 року він тримався в ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)».
Судом запитувалась інформація щодо можливості працевлаштування засудженого ОСОБА_5 за станом здоров`я в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)», однак відповіді судом не отримано.
Крім того, слід звернути увагу, що не будучи працевлаштованим та за відсутності облікованого часу залучення до робіт, передбачених п.5 ст.118 КВК України, без оплати праці (довідка від 19.04.2021 року), засуджений ОСОБА_5 був заохочений згідно наказу начальника установи №21 від 03.07.2018 року та йому було оголошено подяку за добру поведінку та чесне ставлення до праці за підсумками роботи у ІІ кварталі 2018 року, також він був заохочений згідно наказу начальника установи №38 від 06.07.2020 року та йому було оголошено подяку за добру поведінку та чесне ставлення до праці за підсумками роботи у ІІ кварталі 2020 року. Відповідно до рапортів начальників відділень, що стали підставою для даних заохочень, вони звертались до начальника установи та просили заохотити ОСОБА_5 саме за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці.

При цьому, згідно характеристик засудженого від 25.05.2018 року, 25.07.2019 року засуджений ОСОБА_5 має право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи. Працювати не бажає. На заходи виховного впливу з приводу працевлаштування не реагує.
Надані ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)» на запит суду характеристика від 19.04.2021 року та довідка про заохочення та стягнення від 19.04.2021 року не містять відомостей про заохочення засудженого згідно наказу начальника установи №38 від 06.07.2020 року.

Суд звертався до адміністрації ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)» з метою забезпечення явки в судове засідання представника установи, наділеного повноваженнями діяти від її імені та в інтересах, з метою надання пояснень в зв`язку із виявленими розбіжностями. Однак судовий виклик адміністрацією установи проігноровано.
Відтак, оскільки матеріали особової справи та надані ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)» містять суперечності щодо працевлаштування та заохочень засудженого, сам засуджений пояснював, що виконував деякі роботи на прохання представників адміністрації, представник установи виконання покарань до суду не з`явився та відповідних пояснень не надав, суд, оцінюючи ставлення до праці засудженого виходить з того, що до направлення на лікування до багатопрофільної лікарні при ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)» ОСОБА_5 двічі заохочувався, в тому числі і за сумлінне ставлення до праці та на даний час не працює з поважної причини, в зв`язку із незадовільним станом здоров`я.
Щодо сумлінної поведінки засудженого, то під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги режиму утримання у колонії, не допускав порушень, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації установи відбування покарань ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
Судом встановлено, що протягом відбування покарання ОСОБА_5 характеризувався посередньо, тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності у 2020 році, два стягнення на даний час є діючими, двічі заохочувався у 2018 та у 2020 році. Відтак, процес виправлення засудженого не був стабільним весь час відбування покарання, а з 2020 року взагалі набув негативного спрямування. Таким чином, поведінку ОСОБА_5 протягом відбуття покарання не можна визнати сумлінною.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Отже, те, що засуджений довів своє виправлення означає, що процес позитивних змін у його особистості завершений і цілей призначеного покарання досягнуто.
Враховуючи вищенаведене, повно та всебічно вивчивши відомості про особу засудженого, з огляду на підвищену суспільну небезпеку вчиненого ним тяжкого злочину, його поведінку протягом всього строку відбування покарання, суд зробив висновок, що мета призначеного ОСОБА_5 покарання не досягнута та він не довів свого виправлення.
Суд приймає до уваги наявність у засудженого певних соціальних зв`язків, матері похилого віку, стан його здоров`я, проте наявність даних обставин не є визначальною для вирішення даного клопотання засудженого. Підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, передбачені ст. 81 КК України, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд приймає рішення про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України,

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.
Повний текст ухвали проголошено 30.04.2021року о 13 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1