Справа № 734/4535/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/325/21
Категорія - ч.3 ст. 185 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000430 від 29 червня 2019 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 лютого 2021 року,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , має непогашену судимість за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03.11.2003 року, перебіг строку якої переривався вчиненням нових кримінальних правопорушень, за які застосовувалося звільнення від покарання з випробуванням,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 суд ухвалив рішення обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 2 669,17 грн. у рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_8 , маючи не зняту та непогашену судимість за скоєння злочину проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив повторні умисні злочини.

1) У період часу з 19 червня по 20 червня 2019 року, точного часу органом досудового слідства не встановлено, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, через не замкнену хвіртку увійшов до домоволодіння АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження навісного замка, проник до приміщення сараю, звідки таємно викрав велосипед марки «Аист 28», вартістю 1000 грн, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду.

2) В ніч з 17 жовтня 2019 року по 18 жовтня 2019 року, точного часу органом досудового слідства не встановлено, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, через не замкнену хвіртку увійшов до домоволодіння АДРЕСА_3 , де через не замкнені двері проник до житлового будинку, звідки таємно викрав мікрохвильову піч «Saturn» моделі «ST-MW7153», вартістю 391,74 грн, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду.

3) У період часу з 12 жовтня 2019 року по 22 січня 2020 року, точного часу органом досудового слідства не встановлено, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переліз через паркан та проник до домоволодіння АДРЕСА_4 , де через не замкнені дверцята горища проник у о приміщення сараю, звідки таємно викрав ручну бензинову газонокосарку марки «CastelGarden» моделі NG 414, вартістю 850 грн, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду.

В апеляційні скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання змінити, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Аргументує тим, що суд не в повній мірі врахував особу обвинуваченого, його ставлення до скоєних кримінальних правопорушень та поведінку обвинуваченого після вчинення злочинів, що значно знижує суспільну небезпечність особи обвинуваченого.

Звертає увагу, що на даний час ОСОБА_8 підтримує дружні стосунки з колишньою дружиною та разом з нею утримує свою неповнолітню дитину. За досить тривалий час досудового слідства та судового розгляду, суд не знайшов підстав у продовженні йому строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання і не зважаючи на це, ОСОБА_8 сумлінно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, нових кримінальних або адміністративних правопорушень не скоював.

На думку захисника, така поведінка обвинуваченого свідчить про те, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, а тому ризик повторного вчинення ним кримінальних правопорушень та небезпечність обвинуваченого для суспільства є невеликим, не зважаючи на висновки органу з питань пробації.

Крім того, ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів, у вчиненому щиро розкаявся, сприяв у розкритті злочинів, надавав щирі та змістовні показання щодо часу, місця, способу та викраденого майна.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив про пом"якшення покарання, доводив можливість виправлення його підзахисного без реального покарання, прокурора, який не погодився з доводами сторони обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у таємному викраденні майна потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вчиненому повторно та поєднаному з проникненням до житла та іншого приміщення, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються, у зв`язку з чим колегією суддів не перевіряються.

Призначаючи покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

12 травня 2016 року ОСОБА_8 був засуджений Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75, 76 КК України на 4 роки позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. 29 липня 2019 року засуджений був знятий з обліку у Козелецькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області у зв`язку із закінченням іспитового строку.

У ніч з 19 червня на 20 червня 2019 року вчиняє нову крадіжку у потерпілої ОСОБА_9 , крадіжку з проникненням у ніч з 17 на 18 жовтня 2019 року та третю крадіжку з проникненням у сарай потерпілої ОСОБА_10 .

Прохання в апеляційній скарзі захисника про призначення покарання не пов`язаного із позбавленням волі, шляхом застосування положень ст. 75 КК України, не може бути задоволене, виходячи із загальних положень кримінального закону про призначення покарання.

Усі крадіжки чужого майна обвинуваченим вчинені у своїх односельців, осіб похилого віку. Матеріальна шкода відшкодована тільки частково, через вилучення викрадених речей. Так, викрадена мікрохвильова піч повернута потерпілій ОСОБА_9 без тарілки, велосипедом обвинувачений розпорядився на свій розсуд, так само як і викраденою газонокосаркою. Добровільно ОСОБА_8 потерпілим шкоду не відшкодував, не зважаючи на те, що досудове слідство та судовий розгляд тривали значний проміжок часу, а обвинувачений перебував на волі.

Обвинувачений ОСОБА_8 працездатного віку, проте суспільно- корисною працею не займається, проживає без реєстрації в с. Данівка Козелецького району разом з матір`ю у будинку покійної бабусі, за рахунок пенсії матері, зловживає алкогольними напоями.

Раніше ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення майнових кримінальних правопорушень, однак, на шлях виправлення не став, повторно вчинив корисливі злочини проти власності.

Вказівка захисника на те, що виконуючи покладені на нього процесуальні обов`язки, ОСОБА_8 довів, що став на шлях виправлення,не заслуговують на увагу. За такий тривалий час обвинувачений так і не влаштувався на роботу, продовжує проживати на пенсію матері, не відшкодував шкоду потерпілим, які проживають з ним в одному селі, позитивні зміни в його характеристиці як особистості відсутні.

Інспектор органу з питань пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, наявність попередніх судимостей, прийшов до висновку про те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є високим, що свідчить про неможливість виправлення ОСОБА_8 без здійснення цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції від суспільства.

За таких обставин, коли вчинені три епізоди тяжких кримінальних правопорушень, обвинувачений поряд із визнанням провини і каяттям на словах, продовжує вчиняти нові кримінальні правопорушення, до кримінальної відповідальності він притягувався шість разів за навмисні корисливі злочини, за які до нього тричі застосовувалося звільнення від покарання з випробуванням, заподіяної шкоди потерпілим не відшкодував, частина викраденого майна повернута завдяки оперативно розшуковим діям працівникам поліції, обвинувачений не працює, посередньо характеризується, а тому заслуговує на покарання, яке призначив суд, у виді чотирьох років позбавлення волі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13