Справа № 357/3956/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0000072, внесеному до ЄРДР 16.01.2021 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3
У С Т А Н О В И В:

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2020 року, з метою власного незаконного збагачення, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на придбання психотропних речовин з метою їх подальшого збуту.
Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_3 , у точно невстановлений слідством час (однак, не пізніше 15 січня 2020 року) місці та спосіб, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою подальшого збуту придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину амфетамін.
У подальшому, ОСОБА_3 вищевказану психотропну речовину амфетамін незаконно переніс за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_3 , де на 2-му поверсі багатоквартирного будинку заховав та зберігав вказану психотропну речовину амфетамін до 16.01.2021 року.
Після цього, вранці 16.01.2021 року ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Біла Церква Київської області, діючи умисно, перевіз за допомогою невстановленого транспортного засобу вищевказану психотропну речовину амфетамін з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 до ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, 16.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2020 року, з метою власного незаконного збагачення, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на незаконний збут психотропних речовин серед ув`язнених в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» осіб.
Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_3 , у точно невстановлений слідством час (однак, не пізніше грудня 2020 року), перебуваючи у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, 16, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаючи, що ув`язнений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вживає психотропні речовини, домовився з останнім про придбання та подальшу передачу ув`язненому психотропної речовини амфетаміну за грошові кошти у сумі 1000 грн.
В подальшому, продовжуючи реалізувати злочинний умисел, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час (однак, не пізніше 15.01.2021 року), місці та спосіб, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою збуту ОСОБА_6 , придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину амфетамін.
У подальшому, ОСОБА_3 вищевказану психотропну речовину амфетамін незаконно зберігав на 2-му поверсі багатоквартирного будинку за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_3 .
Після цього, вранці 16.01.2021 року ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Біла Церква Київської області, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою збуту ОСОБА_6 , за допомогою невстановленого транспортного засобу перевіз вищевказану психотропну речовину амфетамін з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 до ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, 16.
Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів та метою збуту ОСОБА_6 , помістив вказані три поліетиленові пакетики із вищевказаною психотропною речовиною амфетаміном до своєї нижньої білизни та перемістив їх через охоронювану зону ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» для подальшого збуту.
Однак, того ж дня, близько 09 год. 01 хв. працівниками оперативного відділу ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» ОСОБА_3 зупинено та запрошено для проведення поверхневого огляду, в ході якого останній добровільно видав два поліетиленових пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору.
Крім того, в ході проведення невідкладного обшуку приміщення кімнати для короткострокових побачень ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», в якій знаходився ОСОБА_3 , у останнього в нижній частині правої штанини виявлено та вилучено ще один поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору.
Таким чином, ОСОБА_3 діючи умисно, маючи на меті збут психотропної речовини амфетаміну ув`язненому ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_6 не довів до кінця кримінальне правопорушення з причин, що не залежали від його волі.
Згідно з висновком експерта, надані на дослідження порошкоподібні речовини білого кольору містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 0,523 г.
ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропної речовини з метою збуту та незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та замах на незаконний збут психотропної речовини у місцях позбавлення волі, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України.
В судовому засіданні сторони провадження надали суду угоду про визнання винуватості, укладену 04.08.2021 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити.
За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинені кримінальні правопорушення, а саме:
- ч. 1 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 1 рік 11 місяців позбавлення волі;
- ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 2 роки позбавлення волі, без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 узгоджено остаточно визначити покарання 2 роки позбавлення волі без конфіскації майна.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.
ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, погодився з встановленими обставинами. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні психотропної речовини з метою збуту та незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та замаху на незаконний збут психотропної речовини в місцях позбавлення волі, які, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами.
Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання.
Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно.
Згідно зі ст. 69 КК України призначення основного покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання може мати місце лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Узгоджене сторонами угоди покарання ОСОБА_3 покарання, відповідає цим вимогам закону.
Зокрема, при його узгодженні, з достатньою повнотою враховано характер, ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину визнання вини та щире каяття, співпраця зі слідством у розкритті інкримінованих йому злочинів, вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, які виразилися у відсутності коштів на прожиття у зв`язку із хворобою матері та не належного матеріального забезпечення по місцю роботи.
Крім того, враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні.
Таким чином, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, узгоджена міра покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 70 КК України. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн. 80 коп.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року на вилучене під час проведення обшуку 16.01.2021 року, майно, а саме:
упаковку (блістер) таблеток червоно-білого кольору у кількості 18 штук з назвою «Лірика», банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 7 Pro з IMEI НОМЕР_2 , три поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, володільцем яких є ОСОБА_3 та паперовий згорток з пігулкам синього та білого кольору в кількості 6 штук, мобільний телефон iPhone XR з IMEI НОМЕР_3 з СІМ карткою НОМЕР_4 , мобільний телефон NOKIA з IMEI НОМЕР_5 з СІМ карткою ПрАТ «Київставр» НОМЕР_6 , володільцем якого є ОСОБА_7 скасувати, оскільки відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 04.08.2021 року про визнання винуватості, укладену між прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за:
- ч. 1 ст. 307 КК України з урахуванням ст. 69 КК України - 1 рік 11 місяців позбавлення волі;
- ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України з урахуванням ст. 69 КК України - 2 роки позбавлення волі, без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно визначити покарання 2 роки позбавлення волі, без конфіскації майна.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в розмірі 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн. 80 коп.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року на вилучене під час проведення обшуку 16.01.2021 року, майно, а саме:
упаковку (блістер) таблеток червоно-білого кольору у кількості 18 штук з назвою «Лірика», банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 7 Pro з IMEI НОМЕР_2 , три поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, володільцем яких є ОСОБА_3 та паперовий згорток з пігулкам синього та білого кольору в кількості 6 штук, мобільний телефон iPhone XR з IMEI НОМЕР_3 з СІМ карткою НОМЕР_4 , мобільний телефон NOKIA з IMEI НОМЕР_5 з СІМ карткою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 , володільцем якого є ОСОБА_7 , скасувати.
Речові докази:
- три поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, паперовий згорток з пігулками синього та білого кольору у кількості 6 штук, упаковку (блістер) таблеток червоно-білого кольору у кількості 18 штук з назвою «Лірика», банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_1 , змиви з трьох прозорих поліетиленових пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору та трьох стерильних ватних паличок з одним контрольним зразком у чотирьох згортках, що поміщені до паперового конверту з відповідними надписами та передані на спеціальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів знищити;
- мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 7 Pro з IMEI НОМЕР_2 , який переданий на відповідальному зберіганні ОСОБА_3 , залишити останньому, як власнику майна;
- мобільний телефон iPhone XR з IMEI НОМЕР_3 з СІМ карткою НОМЕР_4 , мобільний телефон NOKIA з IMEI НОМЕР_5 з СІМ карткою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 , які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , залишити останньому, як власнику майна.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1