Кримінальне провадження № 1-кп/760/1961/21
Справа № 760/8010/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0000018 від 16.02.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бодаки, Збаразького району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді такелажника такелажного відділення (для потреб бази виробничо - технологічної комплектації) такелажного взводу роти матеріально-технічного забезпечення, у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 25.01.2021, приблизно о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи на посаді командира 3-го такелажного відділення такелажного взводу роти матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «молодший сержант», знаходився на чергуванні в кімнаті чергового КПП-2 військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей час, ОСОБА_6 , як начальник по відношенню до стрільця 2-го відділення 3-го комендантського взводу комендантської роти (для забезпечення ГУ НГУ) солдата строкової військової служби ОСОБА_4 , будучи незадоволеним виконанням останнім своїх службових обов`язків під час несення служби на чергуванні по КПП-2 військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 32, 49, 119, 120 Статуту ВС, ст.ст. 2, З, 4 Дисциплінарного статуту та своїх службових обов`язків, в умовах особливого періоду, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перевищуючи свої службові повноваження, діючи з мотивів явної неповаги до честі та гідності солдата ОСОБА_4 , з метою спричинення йому фізичного болю, тілесних ушкоджень та моральних страждань, наніс солдату ОСОБА_4 шість ударів по сідницях шлангом від вогнегасника, який він тримав у правій руці, чим завдав останньому фізичний біль, моральні страждання та заподіяв легкі тілесні ушкодження у виді двох синців на правій сідниці та одного синця на лівій сідниці.

У підготовчому судовому засідання, на підставі ч. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, до суду надана угода про визнання винуватості від 13 травня 2021 року, укладена зі згоди потерпілого ОСОБА_4 між прокурором відділу Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_6 , який є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні.

Згідно укладеної угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 426-1 КК України, на підставі ст. 69 КК України, у виді арешту строком на 6 (шість) місяців з утриманням на гауптвахті.

ОСОБА_6 із запропонованим видом та мірою покарання згодний.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також, у підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання, надав пояснення, в яких повністю підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, за письмової згоди потерпілого, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 426-1 КК України як застосування військовою службовою особою насильства щодо підлеглого, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_6 вчинив злочин, віднесений до категорії тяжких, умисний та закінчений.

Як особа, ОСОБА_6 за місцем несення служби, навчання та проживання характеризується позитивно, осудний, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданої шкоди, що також істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене ОСОБА_6 покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді арешту строком на 6 (шість) місяців з утриманням на гауптвахті цілком відповідає тяжкості, обставинам вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду є обґрунтованою, достатньою та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у справі не заявлений, судові витрати та речові докази відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 травня 2021 року, укладену між прокурором відділу Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_6 , який є обвинуваченим у кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців з утриманням на гауптвахті.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя