Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1267/20

Номер провадження: 1-кс/511/75/21

23.02.2021 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання : ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
розглянувши скаргу захисника - адвоката ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Роздільна Одеської області в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора та слыдчого по кримінальному провадженню № 0001386 від 22.10.2019 року , -
ВСТАНОВИВ:
На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла скарга від захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на дії прокурора процесуального керівника та слідчого. Зі змісту скарги вбачається , що постановою В.о. керівника Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 від 15.01.2021 року було скасовано постанову процесуального керівника прокурора ОСОБА_4 від 12.01.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001386 від 22.10.2019 року стосовно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст.121 , ч. 2.ст.146 , ч.4 ст.296 КК України . та скасувати заходи забезпечення кримінального провадження в частині розшуку підозрюваного ОСОБА_6 .
Заявник вважає дії прокурора та слідчого протиправними з огляду на наступне : В.о. керівника Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 не вірно та не обгрунтовано застосовано норми кримінально процесуального закону при скасуванні постанови процесуального керівника , а слідчим в свою чергу відновлено досудове слідство .
Таким чином, незважаючи на достеменно відомі прокурору обставини, ним була допущена протиправна бездіяльність та прийнято незаконну постанову від 15.01.2021 р
Вказана постанова прийнята без належного правового обґрунтування, вмотивованості, тобто є такою, що винесена всупереч вимогам КПК України.
В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримав та просив її задовольнити, мотивуючи свої доводи тим , що вимоги обгрунтовані та законні.
Прокурор- процесуальний керівник в провадженні якого перебуває кримінальне провадження в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги , мотивуючи своє заперечення тим . що було прийнято законне та обгрунтоване рішення.
Слідчий в судове засідання не прибув., викликавсчя належним чином.
Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали , дослідивши матеріали кримінального провадження , вислухавши думку учасників процесу, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Дійсно прокурором ОСОБА_7 не вірно застосовано кримінально - процесуальне законодавство , а саме прокурор не врахував , що сплив строк досудового розслідування , а доказів його продовження суду не було надано, що і стало підставою для прийняття слідчим суддею відповідного рішення від 17.09.2020 року. Вказане рішення набрало законної сили. Посилання прокурора ОСОБА_7 на ст. 219 КПК України є не тільки некоректним , але і необгрунтованим. Різні підстави для закриття провадження.
Положення закону якими керувався слідчий суддя при вирішенні скарги.
Стаття 5. Дія Кодексу в часі
1. Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Стаття 303. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження
На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Стаття 9. Законність
1. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
2. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
3. Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.
4. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.
5. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
6. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Стаття 21. Доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень
1. Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
2. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
3. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
4. Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.
Стаття 28. Розумні строки
1. Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
2. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
3. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
4. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.
5. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
6. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Стаття 110. Процесуальні рішення
1. Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
2. Судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу.
3. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
4. Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
5. Постанова слідчого, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:
місце і час прийняття постанови;
прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;
мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст прийнятого процесуального рішення;
місце та час (строки) його виконання;
особу, якій належить виконати постанову;
можливість та порядок оскарження постанови.
6. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.
7. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.
Стаття 283. Загальні положення закінчення досудового розслідування
1. Особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.
2. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:
1) закрити кримінальне провадження;
3. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Стаття 284 Закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи
1. Кримінальне провадження закривається в разі, якщо:
10. після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
4. Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,9,9-1частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.
5. Рішення прокурора про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного не є перешкодою для продовження досудового розслідування щодо відповідного кримінального правопорушення.
Стаття 219 Строки досудового розслідування
1. Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:
1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку;
2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості;
3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Досудове розслідування повинно бути закінчено:
1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;
2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
2. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати:
1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;
2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості;
3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
Відповідно до ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.303КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено в задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно зі ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження: верховенство права; законність; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; розумність строків.
Порядок кримінального провадження регулюється виключно кримінальним процесуальним кодексом України.
Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини та Верховного суду, однією із основних складових верховенства права є принцип правової визначеності, відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено і не має переглядатися до безмежності»).
Той факт, що після винесення рішення суду, зі сторони правоохоронних органів вчиняються дії направлені на ухилення від виконання такого рішення, свідчить про суттєве порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України.
При цьому відповідно до положень ч. 5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Згідно п.10 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.
Частиною 4 ст. 284 КПК України визначено, що прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.
Таким чином, строк досудового розслідування закінчився 10.01.2020 року , поновленню згідно ст. 294 КПК України не підлягає, тому згідно п.10 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає безумовному закриттю прокурором.
Проте прокурором допущена бездіяльність, що полягає в нездійсненні необхідних процесуальних дій, передбачених п.1 ч.2 ст. 283 КПК України, а саме - закриття кримінального провадження.
Згідно вищенаведених положень ст. 284 КПК України, прокурор зобов`язаний здійснити вказані дії щодо закриття провадження у зв`язку зі спливом 27.12.2019 року строку досудового розслідування, встановленого ст. 219 КПК України, який не підлягає поновленню у відповідності до ст. 294 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і справедливим судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних державних органів, а також важливість справи для заявника. Суд також вимагає від державних органів, що розслідують справи, особливої сумлінності, щоб судочинство було здійснено невідкладно («Пелісьє і Сассі проти Франції», «Паскал проти України», «Вітрук проти України», «Іванов проти України», «Торопов проти України», «Нахманович проти Росії» та інші).
При цьому постанова прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, прийнятою з грубими порушеннями норм чинного законодавства, не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, згідно якої мотивувальна частина постанови повинна містити мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Натомість постанова від 28.08.2020 р. є необґрунтованою, оскільки взагалі не містить жодних посилань на причини відмови в задоволенні клопотання, на причини не закриття кримінального провадження після спливу строків досудового розслідування, не мотивовано підстави, згідно яких прокурор вважає допустимим ігнорувати положення закону щодо обов`язкового закриття провадження згідно п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, та не містить відповідних посилань на положення КПК України. Вказана постанова прийнята без належного правового обґрунтування, вмотивованості, тобто є такою, що винесена всупереч вимогам КПК України.
Згідно з практики Європейського суду з прав людини, зокрема (рішення Європейського суду з прав людини від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України»), у кримінальних справах «розумний строк», передбачений статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення; це може статись як до моменту розгляду справи в суді, так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато попереднє слідство (досудове розслідування). У практиці Європейського суду з прав людини таким обвинуваченням визнається арешт, офіційне повідомлення про намір переслідувати у кримінальному порядку, а також початок попереднього розслідування (рішення Європейського суду з прав людини від 27.06.1968 по справі Wemhoff, P. 26; рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 по справі Neumeiser, Р 41; рішення Європейського суду з прав людини від 16.07.1974 по справі Ringesein, P.45).
Відповідно до ч. 5 ст.28КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Закриття провадження в зв`язку з недотриманням розумних строків прямо не передбачено ст. 284 КПК України.
Відповідно до ч. 6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Положення ч. 5 ст.28 КПК України узгоджуються з вимогами п. 10 ч. 1 ст.284КПК України щодо закриття провадження в разі закінчення строків досудового розслідування, та п. 1 ч.2 ст. 283 КПК України, згідно якого прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з передбачених цим Кодексом дій, зокрема закрити кримінальне провадження.
За таких обставин, дотримуючись загальних засад кримінального судочинства, передбачених ч. 1 ст. 7 КПК України, закриття кримінального провадження в зв`язку з недотриманням розумних строків розслідування є дієвим захистом прав особи, з метою припинення та недопущення в подальшому їх порушення.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та відповідає вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України.
Беручи до уваги допущені грубі порушення зі сторони органу досудового розслідування, невиконання ст. ст. 3, 8, 62 Конституції України, які є нормами прямої дії, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 7, 9, 17, 21, 22, 24, 28, 219, 283-284, 303, 307, 318-380, 376 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу захисника - адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на постанову В.о. керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області по кримінальному провадженню №0001386 внесеного в ЄРДР 22.10.2019 року задовольнити.
Скасувати постанову В.о. керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0001386 внесеного в ЄРДР 22.10.2019 року від 15.01.2021 року про скасування постанови процесуального керівника - прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 від 12.01.2021 року у кримінальному провадженні №0001386 внесеного в ЄРДР від 22.10.2019 року про закриття кримінального провадження № 0001386 від 22.10.2019 року стосовно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст.121 , ч. 2.ст.146 , ч.4 ст.296 КК України .
Зобов`язати слідчого та прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури процесуального керівника у кримінальному провадженні №0001386 внесеного в ЄРДР 22.10.2019 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 , ч.2 ст.146 КК на підставі ч.1 ст. 283, п.1 ч.2 ст. 283, п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України розглянути клопотання відповідно до ст.220 ч.2 КПК України про скасування заходів забезпечення кримінального провадження в частині припинення розшуку та зняттяз розшуку. .
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду у 5 денний термін з дня проголошення або в такий же термін з дня отримання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 23.02.2021 року .