У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/26/20

№ 1-кп/183/510/21

06 травня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000146 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000146 за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 ОСОБА_4 заявила про зобов`язання Офісу Генерального прокурора надати відомості з електронних інформативних систем, мотивуючи його наступним.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин післяподання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення,зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудоверозслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
До того ж підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення.
Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст. 214 КПК України. Зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, підрозпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата і час внесення інформації і присвоюється номер кримінального провадження, попередня правова кваліфікація кримінального злочину із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та інше.
Відомості із Реєстру надаються у формі Витягу, де відображаються дані зазначені вище.
Окрім цього, до ЄРДР також вносяться відомості про особу, яка здійснює досудове розслідування та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, та основні процесуальні рішення, які прийняті у провадженні.
Вважаю, що по даному кримінальному провадженню під час досудового розслідування були допущені суттєві порушення чинного законодавства, на окремі з них була звернута увага суду у Вступній промові сторони захисту (відповідно ст.20, ч.1 ст.349 КПК України).
Так, з обвинувального акту відносно ОСОБА_5 вбачається: «Прокурор військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України молодший лейтенант юстиції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали досудового розслідування, яке 13.05.2019 року зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000146, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування якого у формі процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів...».
Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження знаходиться постанова заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України капітана юстиції ОСОБА_7 від 14.05.2019 року про визначення підслідності кримінального правопорушення та направлення кримінального провадження за підслідністю.
Відповідно до вказаної постанови, прокурором визначена підслідність злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000147 за слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.
Вказано про необхідність внести до ЄРДР відомості про прийняте рішення.
Постанова про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0000І46 від 13.05.2019 року в матеріалах справи відсутня та ОСОБА_5 і стороні захисту для ознайомлення не надавалась.
На зазначені протиріччя та відсутність в постанові підпису прокурора ОСОБА_7 було вказано в зауваженнях при виконанні вимог ст.290 КПК України.
Постанова від 21.05.2019 року заступника військового прокурораПівденного регіону України підполковника юстиції ОСОБА_8 про визначення групи прокурорів у кримінальномупровадженні № 0000146 за ч.3 ст.368 КК України, відомості про яке,внесено до ЄРДР 13.05.2019 року.
Постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні за № 0000146 від 13.05.2019 року відсутня та ОСОБА_5 і стороні захисту при виконанні вимог ст.290 КПК України не надавалась.
На дане порушення також було указано у зауваженнях при виконанні вимог ст.290 КПК України.
При цьому звертає на себе увагу наступне:
-22.06.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч.3 ст.369-2 КК України у кримінальному провадженні за №0000146 від 13.05.2019 року;
-20.11.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні за №0000146 від 13.05.2019 року, а саме: дії ОСОБА_5 перекваліфіковано за ч.3 ст.369-2 КК України на ч.2 ст.369-2 КК України.
Разом з тим:
-18.06.2019 року прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 прийнято у кримінальному провадженні за №0000146 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, постанову про проведення контролю за вчиненням злочину з використанням під час проведення НС(Р)Д заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів, а саме 10.000 (десять тисяч) гривень для передачі неправомірної вигоди ОСОБА_10 або ОСОБА_5 чи посередникам, на яких вкаже останній.
-18.06.2019 року прокурором ОСОБА_9 було складено 2 клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій (№2 415т та № 416т) у кримінальному провадженні за №0000146 за ч.3 ст.368 КК України відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .
Ухвалами слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області (№2 3988т та № 3989т) від 18.06.2019 року клопотання прокурора задоволено. При цьому в ухвалах також зазначена кваліфікація, як і у клопотанні ч.3 ст.368 КК України.
- 15.08.2019 року слідчий ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді (провадження № 1-кс/554/1234/2019) клопотання слідчого задоволено: ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком 22.09.2019 року.
Разом з тим, вказане клопотання було направлено по кримінальному провадженню за № 0000148 від 13.05.2019 року за ч.3 ст.369-2 КК України, тоді як ОСОБА_5 було затримано та здійснювалосьрозслідування у кримінальному провадженню №0000146 від 13.05.2019 року за ч.3 ст.368 КК України (протокол затримання від 21.06.2019 року).
Також з посиланням на вказаний номер кримінального провадження, а саме № 0000148 від 13.05.2019 року, були направлені 13.05.2019 року та 12.11.2019 року клопотання про продовження міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .
Наведені протиріччя мають місце і в інших процесуальних документах.
На указані порушення чинного законодавства неодноразово зверталась увага суду, у зв`язку з чим прокурора, який підтримує державне обвинувачення, було двічі зобов`язано надати суду витяг з ЄРДР покримінальному провадженню за № 0000146 від 13.05.2019 року,яке розглядається судом.
Оскільки вимоги суду не виконані та з урахуванням неможливості усунути в судовому засіданні протиріччя, з метою дотримання вимог чинного законодавства, керуючись ст. ст.47, 350 КПК України захисник просила винести постанову, якою зобов`язати Офіс Генерального прокурора як Держателя відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань (вул. Різницька, 13/15, м. Київ - 11, 01011), надати відомості з електронних інформативних систем в повному обсязі по кримінальному провадженню за№ 0000146 від 13.05.2019 року.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що відсутні підстави для задоволення клопотання. Крім того, воно є передчасним, оскільки дослідження доказів обвинувачення триває.

Суд вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступних висновків.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 ОСОБА_4 про зобов`язання Офісу Генерального прокурора надати відомості з електронних інформативних систем, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

В ході судового розгляду, судом було встановлено порядок та обсяг дослідження доказів. Наразі порядок та обсяг дослідження доказів не вичерпано. Триває дослідження доказів обвинувачення.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що посилання захисника на факт ненадання прокурором відомостей, що стосуються внесення відомостей в ЄРДР, є передчасним.

Також, згідно ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Ст. 369 КПК України визначає форми судових рішень. Судові рішення суду першої інстанції викладаються у формі вироку та ухвали.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний кодекс не містить норми, якою б до повноважень суду під час судового розгляду належало зобов`язання осіб, які не є учасниками судового розгляду до вчинення певних дій, шляхом винесення постанови.

Крім того, мотивуючи своє клопотання, захисник зазначила, що прокурора тричі було зобов`язано надати відомості щодо внесення в ЄРДР відомостей щодо кримінального правопорушення, інкрімінованого ОСОБА_5 , однак прокурор таке зобов`язання не виконав.

Суд звертає увагу на те, що зазначені обставини не відповідають дійсності.

Дійсно вищезазначене питання за ініціативою сторони захисту було предметом обговорення в судовому засіданні, у зв`язку з чим прокурору, як представнику органу державного обвинувачення роз`яснювався його обов`язок доводити вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, шляхом надання суду належних та допустимих доказів, які у встановленому законом порядку мають бути досліджені, оцінені судом, після чого суд має прийняти рішення.

Однак, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що у суду відсутні повноваження зобов`язувати сторону обвинувачення чи сторону захисту надавати ті чи інші докази, оскільки це є порушенням засади диспозитивності, а саме ч. 1 ст. 26 ПК України.

Ненадання прокурором належних, допустимих, а в сукупності достатніх доказів, тягне відповідні наслідки під час прийняття судового рішення, однак не є підставою для зобов`язання сторін надавати їх.

А відтак, посилання сторони захисту на той факт, що прокурор не виконує зобов`язання, покладеного на нього судоми, є безпідставним, та таким, що не відповідає дійсності.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 має бути відмовлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 22,26, 350, 369, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 ОСОБА_4 про зобов`язання Офісу Генерального прокурора надати відомості з електронних інформативних систем відмовити.

Повний текст ухвали оголошено 07 травня 2021 року об 11 годині 00 хвилин.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1