Справа № 451/647/21
Провадження № 1-кс/451/55/21
УХВАЛА

30 квітня 2021 року місто Радехів

Слідчий суддя Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання прокурора Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_2 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 06.04.2020 року, за ознаками ч. 2 ст. 367 КК України, -

встановив:

30.04.2021 року до слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області надійшло клопотання прокурора Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_2 про продовження строку досудового розслідування в якому просить клопотання задовольнити та винести ухвалу про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 06.04.2020 року, за ознаками ч. 2 ст. 367 КК України на шість місяців, тобто до 05.11.2021 року.

Вивчивши клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положенням частини 1 статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина 1 статті 9 КПК України).

Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в пункті 24 рішення по справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 вказав, що фраза «встановлений законом» стосується не лише правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Таким чином, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини такий суд має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції.

У параграфі 4 гл.24 КПК України у цілому не регламентується питання щодо територіальної підсудності розгляду клопотань про продовження строку досудового розслідування. Однак у правозастосовній практиці в цьому випадку керуються положеннями ч.2 ст.132 КПК, посилаючись на його ч.6 ст.9 КПК України, яка передбачає можливість застосування загальних засад кримінального процесуального закону. Тобто у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого розташований орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено п.2 цієї частини; у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, до ВАКС.

Таким чином, у законодавстві територіальна підсудність визначається межами юрисдикції суду, на території якого розташований орган досудового розслідування. Саме тому при визначенні територіальної підсудності для розгляду скарг чи клопотань під час досудового розслідування важливе значення має однозначне розуміння терміна «місце знаходження органу досудового розслідування». Адже в протилежному випадку існує ризик того, що клопотання чи скарга буде розглянуто не компетентним судом з усіма негативними наслідками такого розгляду.

Тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, правило зазначене у ч.2 ст.132 КПК України слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за N 223-558/0/4-13 від 05.04.2013.). З урахуванням наведеного територіальна підсудність повинна визначатись за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за N 1-1640/0/4-13 від 15.10.2013). Зазначені висновки викладено і в п. 3Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 04.06.2010., відповідно до якого, місцем розташування органу або роботи посадової особи слід вважати юридичну адресу такого органу.

Аналогічна за своїм змістом позиція міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні" (вих. N 223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року), роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК України), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

Слідчий суддя приходить до висновку, що правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст.306, ч. 3 ст.234, ст.295-1 КПК тощо).

Така ж позиція щодо територіальної підсудності міститься і у листі голови Касаційного кримінального суду №176/0/158-21 від 16 березня 2021 року, в якому зазначено, що під час визначення територіальної підсудності відповідного органу досудового розслідування Національної поліції необхідно керуватись вимогами кримінального процесуального законодавства та відповідними положеннями законодавства, яке визначає правовий статус та структуру правоохоронного органу, до складу якого мають входити відповідні органи (підрозділи) досудового розслідування.

Із змісту клопотання та доданих матеріалів вбачається, що слідчим відділом Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 що внесене 06.04.2020 до ЄРДР по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Внаслідок реформування органів поліції, що відбулось на початку 2021 року, було змінено структуру територіальних підрозділів Головного управління поліції у Львівській області.

Як вбачається із офіційного сайту ГУ НП у Львівській області, СВ Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області зареєстрований: Львівська область, м. Червоноград, вул. Святого Володимира, 8-А, тобто поза межами територіальної юрисдикції Радехівського районного суду Львівської області.

Згідно офіційних даних /офіційний сайт Національної поліції України /https://kv.npu.gov.ua/about/struktura/struktura/ у Львівській області створено Червоноградський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, до складу якого входить два відділення поліції, у тому числі відділення поліції № 1 (м. Радехів).

Водночас, у складі відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області відсутній слідчий підрозділ.

Згідно з положеннями статті 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Слідчий суддя, слідчий та прокурор зобов`язані керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Таким чином, клопотання про продовження строку досудового розслідування розглядається слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 22.04.2020 (провадження №51-1901впс 20).

Враховуючи наведене, та те, що в матеріалах клопотання відсутні документи, що підтверджують підстави звернення прокурора Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_2 до Радехівського районного суду Львівської області з даним клопотанням в частині підсудності, вважаю, що таке слід повернути прокурору Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_2 , що не позбавляє останнього права на звернення до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 9, 38, 132, 372 КПК України,

постановив :

клопотання про продовження строку досудового розслідування № 0000020 від 06.04.2020 повернути прокурору Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_2 ..

Копію ухвали разом з клопотанням невідкладно надіслати прокурору Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_2 , роз`яснивши йому право на звернення до слідчого судді, в межах територіальної підсудності якого знаходиться орган досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1