ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6631/21 Номер провадження 11-сс/814/703/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 04 серпня 2021 року.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ СУ ГУНП в Полтавській області та застосовано відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, працюючого директором СТО, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 діб, в межах строку досудового розслідування. Строк дії запобіжного заходу закінчується 01.10.2021 року.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
Так, 29.03.2021 року, близько 16.00 год., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи на території СТО, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , висловили ОСОБА_11 безпідставні вимоги визнання та передачі їм неіснуючого боргу, а саме грошових коштів у розмірі 2 000 доларів США, що становить 55 920 грн. (курс НБУ станом на 29.03.2021 року), погрожуючи при цьому фізичним насильством.
Разом з тим, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою залякування та визнання вигаданого боргу, з демонстрацією вогнепальної зброї, нанесли потерпілому ОСОБА_11 близько 10 ударів по тулубу та голові, верхнім та нижнім кінцівкам, чим спричинили потерпілому тілесні ушкодження.
29.03.2021 року, близько 17.00 год. ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , подолавши опір потерпілого ОСОБА_11 та спричинивши останньому тілесні ушкодження, змусили надати їм грошові кошти в сумі 1 205 доларів США, що становить 33 691 грн. (курс НБУ станом на 29.03.2021 року) як частину вигаданого неіснуючого боргу.
Крім цього, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не зупинилися на досягнутому та продовжили вимагати грошові кошти з потерпілого ОСОБА_11 , погрожуючи при цьому нанесенням тілесних ушкоджень йому та його близьким.
09.04.2021 року, близько 14.00 год., ОСОБА_11 приїхав до ОСОБА_12 , який на той час знаходився на території СТО, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де віддав останньому грошові кошти в сумі 400 доларів США, що становить 11 188 грн. (курс НБУ станом на 09.04.2021) як частину вигаданого неіснуючого боргу. Однак, на досягнутому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не зупинилися та продовжують вимагати грошові кошти з потерпілого ОСОБА_11
06.04.2021 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України внесено до ЄРДР за №0000263.
03.08.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказує, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, є необґрунтованою та такою, що не підтверджена жодним належним та допустимим доказом.

Слідчим суддею не враховано, що підозрюваний постійно проживає за однією адресою разом зі свою дружиною, працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується. Від органів досудового розслідування та суду підозрюваний не переховувався, як і не вчиняв дій, направлених на уникнення відповідальності чи вплив на потерпілого і свідків.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою та просив залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.
У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.
Як вбачається матеріалів провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянта.
Доводи апеляційної скарги про недоведеність підозри спростовуються таким.
З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену, зокрема, у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать, зокрема, дані, відображені в показаннях потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_13 , які вказали на підозрюваного, як на особу, яка, за попередньою змовою групою осіб, вимагала від потерпілого передати належне йому майно з погрозою застосування насильства, протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.04.2021 року, даних щодо виконання доручення слідчого, протоколі про здійснення контролю за вчиненням злочину від 09.04.2021 року, протоколах за результатами проведення НСРД від 11.06.2021 року, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.08.2021 року, протоколі обшуку від 03.08.2021 року,
Твердження щодо безпосередньої оцінки наявних в матеріалах провадження доказів не впливають на визначення обґрунтованості підозри, а повинні оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження по суті.
Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні повторного злочину проти власності, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, а тому існує ризик того, що він може незаконно впливати на потерпілого та свідків, анкетні дані та адреси проживання яких йому відомі, з метою зміни ними своїх показань.
На даний момент органом досудового розслідування здійснюється зібрання доказів, а тому існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити ряд дій спрямованих на знищення або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Отже, висновок слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є правильним.

Разом з тим, вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, здатний запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя допустився помилки.

Відповідно до ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на волю та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як:
с) законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;
Параграф 3 статті 5 Конвенції передбачає, що обґрунтована підозра сама по собі не виправдує взяття особи під варту, і орган досудового слідства зобов`язаний привести інші підстави для обрання такого запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має постійне місце проживання, працевлаштований, є фізичною особою підприємцем, позитивно характеризується за місцем проживання. При цьому, даних про те, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду або перешкоджав кримінальному провадженню, немає.

Крім того, достатніх даних про те, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 спричинив саме підозрюваний ОСОБА_8 , матеріали провадження не містять.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним вище ризикам.

Отже, застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суперечить положенням КПК України, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з ухваленням нової.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 04 серпня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_14 задовольнити частково.
Обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, в період з 22.00 год. до 06.00 год., строком до 01.10.2021 року.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України зобов`язати ОСОБА_8 протягом строку дії запобіжного заходу прибувати за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та іншими підозрюваними у цьому провадженні.
Звільнити ОСОБА_8 негайно з-під варти в залі суду.
Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4