Справа № 991/4963/21
Провадження 1-кс/991/5035/21
У Х В А Л А

05 серпня 2021 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України директора Національного бюро, що полягає, зокрема, у нерозгляді його клопотання № VYH--02-02 від 08.07.2021 року,

ВСТАНОВИЛА

23 липня 2021 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 (скаржника) № VYH--02 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у нерозгляді його клопотання № VYH--02-02 від 08.07.2021 року. Слідчий суддя ОСОБА_3 був визначений для розгляду цієї скарги. Проте, в подальшому, скаржник заявив йому відвід, який розглянула інша слідча суддя. 29.07.2021 вона постановила ухвалу, якою задовольнила заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від участі у розгляді справи № 991/4963/21, провадження № 1-кс/991/5035/21 (у цьому провадженні). 04.08.2021 керівник апарату Вищого антикорупційного суду призначив повторний автоматизований розподіл судової справи з підстави задоволення відводу. Цього ж дня скарга надійшла на розгляд до слідчої судді ОСОБА_1 .

Скаржник зазначає, що ухвалою від 23.06.2021 у справі № 991/4203/21, провадження № 1-кс/991/4265/21 слідча суддя Вищого антикорупційного суду зобов`язала уповноважених осіб САП внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) відомості за заявою ОСОБА_2 № VYH--01 від 16.06.2021 року. 09.07.2021 року скаржник зазначає, що направив до НАБУ клопотання № VYH--02-01 від 08.07.2021 року, у якому він просив про здійснення певних процесуальних дій (отримати тимчасовий доступ до документів, вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, витяг із ЄРДР, а також надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження), відповідь на яке він не отримав. Скаржник просить задовольнити його скаргу на бездіяльність та зобов`язати уповноважену особу НАБУ: 1) витребувати від повноважної особи, що отримала клопотання, матеріали кримінального провадження, докази розгляду його клопотання та вчинення дій, передбачених КПК України, в тому числі вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого особою, що прийняла його заяву, внесення відомостей до ЄРДР, вручення йому витягу із ЄРДР; 2) зобов`язати уповноважену особу надати йому витяг із ЄРДР із внесеними до нього відомостями про вчинення конкретними службовими особами державних органів, та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; 3) розглянути його клопотання у порядку ст. 220 КПК України; 4) про результати виконання судового рішення негайно проінформувати суд. Він також просить провести судовий розгляд за його участі в режимі відеоконференції з іншого приміщення із використанням програми EASYCON.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідча суддя дійшла такого висновку.

Скаржник помилково зазначає номер свого клопотання, яке він 09.07.2021 направив до НАБУ, оскільки надає копію цього клопотання у додатках до скарги, та у ньому зазначено інший номер № VYH--02-02, а також знімками екрану з електронної пошти скаржника з автоматичними звітами про отримання. Вимоги скарги зводяться до усунення бездіяльності, пов`язаної із неврученням витягу із ЄРДР у кримінальному провадженні, внесеному за заявою ОСОБА_2 № VYH--01 від 16.06.2021; пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого; нерозгляду клопотання № VYH--02-02 від 08.07.2021 про вчинення певних процесуальних дій, що надійшло до НАБУ 09.07.2021.

У ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) міститься вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування (ч. 1 ст. 303 КПК України). Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невчиненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених КПК України, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (ч. 1 ст. 220 КПК України). Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 1 ст. 214 КПК України).

Проте, слідча суддя встановила, що у її провадженні перебувала скарга цього ж скаржника № VYH--02 від 18.07.2021 (тільки вона була подана раніше 18.07.2021), у якій той зазначає про ідентичні обставини стверджуваної бездіяльності (зокрема, зазначає про невручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого та витягу із ЄРДР у кримінальному провадженні, внесеному за заявою ОСОБА_2 № VYH--01 від 16.06.2021 року на підставі ухвали слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 23.06.2021 у справі № 991/4203/21, провадження № 1-кс/991/4265/21; а також стверджує про нерозгляд клопотання № VYH--02-02 від 08.07.2021 про вчинення певних процесуальних дій, що надійшло до НАБУ 09.07.2021). Скарги є аналогічними за суб`єктом звернення, предметом звернення, а також проханнями. 20.07.2021 ця слідча суддя відкрила провадження за скаргою у частині невручення витягу з ЄРДР, а в частині нерозгляду клопотання № VYH--02-02 від 08.07.2021 року встановила підстави для повернення скарги та матеріалів, доданих до неї, а також відмовила у відкритті провадження в іншій частині прохань, зазначених у скарзі. Строк на оскарження ухвали в частині відмови у відкритті провадження та повернення скарги сплив 28.07.2021 (з урахуванням того, що у скаржника було п`ять днів з моменту отримання копії ухвали до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, а вона була доставлена 23.07.2021 об 11:39:34). 26.07.2021 ця слідча суддя розглянула скаргу ОСОБА_2 № VYH--02 від 18.07.2021, задовольнила її частково, та зобов`язала уповноважену особу НАБУ вручити ОСОБА_2 витяг з ЄРДР за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 № VYH--01 від 16.06.2021 року з урахуванням вимог ст. 214 КПК України. Ця ухвала не підлягала оскарженню, а тому набрала законної сили з моменту її оголошення.

Зазначені у попередньому параграфі обставини вказують на таке: 1) скаржник повторно подав аналогічну скаргу, змінивши формулювання на початку скарги, проте залишивши повністю ідентичною її суть; 2) він повторно подав скаргу до Вищого антикорупційного суду з тих самих підстав, хоча на той момент з 20.07.2021 вже було відкрито провадження за його скаргою; 3) скаржник мав право на оскарження оскаржуваної частини ухвали про відкриття провадження за його скаргою, яким він не скористався; 4) за ідентичною цій скарзі скаржника було постановлено судове рішення, яке набрало законної сили з моменту його оголошення, тобто яке є остаточним та не підлягає оскарженню. Варто зазначити, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (ч. 2 ст. 534 КПК України).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (принцип згадується у рішенні Великої Палати Європейського суду з прав людини у справі Brumarescu проти Румунії від 28 жовтня 1999 року, заява № 28342/95, параграф 61). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду.

З метою дотримання належної правової процедури та поваги до принципу res judicata, який нерозривно пов`язаний із верховенством права, у цьому контексті необхідно зауважити, що рішення за проханнями скаржника набрали законної сили, що встановлює вимогу юридичної визначеності правовідносин. Необхідно також врахувати, що при застосуванні процедурних правил, суди повинні уникати, серед іншого, надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури (Рішення у справі Walchli проти Франції від 26 липня 2007 року, заява № 35787/03, параграф 29).

Слідча суддя зазначає, що попри те, що кримінальний процес не передбачає преюдиціальності судових рішень (окрім передбачених статтею 90 КПК України), розгляд скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора має відбуватися з урахуванням того, що особа мала можливість звернутися зі скаргою на бездіяльність до суду та мати можливість оскаржити таке рішення, а також мати можливість викласти свої аргументи та бути заслуханою щодо свого питання. Надання такої можливості є основою дотримання органами держави положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про справедливий суд.

Повторний розгляд такої ж скарги міг би бути виправданим лише у випадку якщо, користаючись можливістю, наданою у силу принципу диспозитивності, стороні кримінального провадження бути вільною у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, ця сторона, не отримавши позитивного рішення для себе, маючи право знову звернутися зі скаргою чи клопотанням, надала інші докази на підтвердження своєї та побудувала іншу структуру доводів. Втім, у цьому випадку можна стверджувати не лише про абсолютну ідентичність скарги, але й остаточність прийняття рішення за проханнями скаржника, а також і про можливе зловживання скаржником своїм правом на звернення зі скаргою. КПК України не передбачає загального положення про заборону зловживання процесуальними правами; проте, така заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала ККС ВС від 30.05.2018 у справі № 676/7346/15-к, провадження № 51-1512ск18). Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова ККС ВС від 09.04.2019 у справі № 306/1602/16-к, провадження № 51-1925км18). Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права (ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 5 ст. 13 цього ж Закону).

Слідча суддя дійшла висновку, що відсутні підстави для подальшого розгляду скарги скаржника по суті, та, відповідно, для відкриття провадження з цією метою із зазначених вище підстав. Тому, необхідно прийняти рішення про відмову у відкритті провадження. Це рішення узгоджується з нормами ч. 6 ст. 9 КПК України. Враховуючи те, що прийняття рішення з таких підстав прямо не передбачено КПК України, проте апеляційне оскарження рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою прямо передбачено ч. 6 ст. 304, 309 КПК України, слідча суддя доходить висновку, що таке рішення може бути оскаржене (це підтверджується практикою Верховного Суду України у справі 5-142кс(15)17 від 12 жовтня 2017 року та практикою Великої Палати Верховного Суду у справі № 243/6674/17-к від 23 травня 2018 року).

Керуючись статтями 303-308 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 (скаржника) № VYH--02 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя ОСОБА_1