КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 09 лютого 2021 року апеляційну скаргу представника адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (надалі ПрАТ «ДТРЗ»), на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року,

за участі:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника ПрАТ «ДТРЗ» ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів ДФС України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (код 00659101), зупинено видаткові операції з коштами в частині видатку коштів в сумі не більше 9 653 875,5 гривень (крім обов`язкових платежів до бюджету та для виплати заробітної плати) з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, з наданням інформації в друкованому вигляді щодо її виконання та залишку грошових коштів, які знаходяться в наступних банківських установах, а саме:
в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (МФО 305299) за:
- № НОМЕР_1 ;
- № НОМЕР_2 ;
- № НОМЕР_3 ;
- № НОМЕР_4 ;
- № НОМЕР_5 ;
- № НОМЕР_6 ;
- № НОМЕР_7 .
в АКБ "IНДУСТРIАЛБАНК" (МФО 313849) за:
- № НОМЕР_8 ;
- № НОМЕР_9 ;
- № НОМЕР_10 .
в АТ "УКРЕКСІМБАНК" (МФО 322313) за:
- № НОМЕР_11 (РОСIЙСЬКИЙ РУБЛЬ);
- № НОМЕР_11 (УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ);
- № НОМЕР_11 (ДОЛАР США);
- № НОМЕР_11 (ЄВРО).
в АТ "БАНК КРЕДИТ ДНIПРО" (МФО 305749) за:
- № НОМЕР_12
в АТ "ОЩАДБАНК"(МФО 300465) за:

- № НОМЕР_13 ;
- № НОМЕР_14 ;
- № НОМЕР_15 ;
- № НОМЕР_16 .
в АБ "УКРГАЗБАНК" (МФО 320478) за:
- № НОМЕР_17 .
Не погоджуючись з таким рішенням, представник адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Апелянт вважає арешт накладений на грошові кошти ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» необґрунтований, незаконний та безпідставний, оскільки підприємство не має жодного відношення до кримінального правопорушення, яке вчинено колишніми його працівниками.
Зазначає про відсутність доказів завдання збитків бюджету в рамках кримінального провадження №0000043 саме ПрАТ «ДТРЗ», оскільки у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі.
В поясненнях до апеляційної скарги апелянт наголошує на тому, що органом досудового розслідування не доведено відповідність грошових коштів належних ПрАТ «ДТРЗ», які знаходяться на банківських рахунках, критеріям ст. 98 КПК України, оскільки в силу своєї природи, безготівкові гроші не можуть на собі зберегти сліди або відомості про обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, як наслідок не можуть бути речовими доказами.

Окрім того, представнику не зрозуміло, яким чином грошові кошти на розрахункових рахунках, які можуть надійти на даний момент на вказані рахунки, мають відношення до безготівкових операцій, про які йдеться мова у клопотанні прокурора станом на 2016-2018 p., та чому саме вказані кошти, на які необхідно накласти арешт у 2021 році є доказами вчинення злочину, що мав місце у 2016-2018 p.p.

Також, апелянт стверджує, що клопотання про накладення арешту на майно ПрАТ «ДТРЗ» не підсудне Святошинському районному суду м. Києва, оскільки орган досудового розслідування розташований в Шевченківському районі м. Києва.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просив задовольнити апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні. відомості про яке 13 серпня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000043, за фактами умисних ухилень від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (код 00659101) у період 2016-2018 років, шляхом безпідставного формування витрат по фінансово-господарських операціях з фіктивним підприємством ТОВ «АЛСІМО» (код 39990915), умисно ухилилися від сплати податку на прибуток на загальну суму 9 653 875, 5 грн., що є особливо великим розміром.
13 січня 2021 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ПрАТ «ДТРЗ» (код 00659101), шляхом зупинення видаткових операцій з коштами в частині видатку коштів в сумі не більше 9 653 875,5 гривень (крім обов`язкових платежів до бюджету та для виплати заробітної плати) з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, з наданням інформації в друкованому вигляді щодо її виконання та залишку грошових коштів, які знаходяться в банківських установах.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000043 про накладення арешту на грошові кошти які знаходяться на банківських рахунках ПрАТ «ДТРЗ», шляхом зупинення видаткових операцій в частині видатку коштів в сумі не більше 9 653 875,5 гривень, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про наявність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України, належність майна, як доказу у кримінальному провадженні, а відтак з метою забезпечення збереження речових доказів, на нього необхідно накласти арешт.

Вказане майно у даному кримінальному провадженні постановою старшого слідчого восьмого слідчого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ГУДФС у м. Києві ОСОБА_9 від 12 січня 2021 року визнано речовим доказом (а.с. 57-63), відтак є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Окрім того, згідно письмової відповіді від Східного міжрегіонального Управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України, убачається, що за результатами акту перевірки ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" від 28 березня 2019 року № 49/28-10-46-08-00659101, станом на 14 січня 2021 року наявний податковий борг з податку на прибуток у сумі 8949961,12 грн. (в т.ч. податок на прибуток та штрафна (фінансова) санкція 7052089,5 грн., пеня - 1897871,62 грн. Крім того, відповідно до вказаного листа, загальна сума податкового боргу з податку на прибуток по ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" станом на 14 січня 2021 року складає 10324675,27 грн. (а.с. 96 т. 1).
Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ПрАТ «ДТРЗ» з потребами кримінального провадження.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вказане майно, не приймаються до уваги, оскільки арешт на майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведені обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Твердження апелянта про порушення правил територіальної підсудності, є необґрунтованими. Відповідно до матеріалів провадження органом, що здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження є восьмий слідчий відділ розслідування кримінальних проваджень, який входить в структурного підрозділом слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 9, під юрисдикцією якого знаходиться територія Святошинського району м. Києва (а.с. 16-17 т. 1).

З огляду на викладене, доводи, на які посилається представник адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ПрАТ «ДТРЗ» в апеляційній скарзі, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони спростовуються матеріалами судового провадження.
Окрім того, колегія суддів враховує ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року, надану представником ПрАТ «ДТРЗ» в судовому засіданні апеляційної інстанції, якою задоволено клопотання представника ПрАТ «ДТРЗ» - ОСОБА_5 , скасовано арешт майна ПрАТ «ДТРЗ» в порядку ст. 174 КПК України, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року, а саме: з грошових коштів в сумі 3 000 000 грн., які знаходяться на банківських рахунках вказаного товариства та відновлено видаткові операції з коштами в частині видатку у вказаній сумі. В іншій частині клопотання відмовлено.

Відтак, на час апеляційного перегляду, оскаржувана ухвала слідчого судді уже втратила свою чинність, оскільки скасована ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021року.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод., навіть з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (код 00659101) та зупинено видаткові операції з коштами в частині видатку коштів в сумі не більше 9 653 875,5 гривень (крім обов`язкових платежів до бюджету та для виплати заробітної плати) з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять,- залишити без змін, а апеляційну скаргу представника адвоката ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 759/437/21 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_10

Справа № 11сс/824/1325/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК