Справа № 464/8040/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1280/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 15 листопада 2019 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_9
встановила:
вироком Сихівського районного суду м. Львова від 15 листопада 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням на строк 3 роки.
Згідно з ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання, термін його перебування в місцях попереднього ув`язнення з 22.10.17 року по 25.10.18 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту приведення даного вироку до виконання.
Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 21 жовтня 2017 року близько 21 год. 20 хв., перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту, який виник між ним та потерпілим ОСОБА_10 , витягнувши із за поясу будівельний ніж із надписом «Wurth», умисно наніс вказаним ножем один удар потерпілому в ділянку шиї зліва, спричинивши ОСОБА_10 обширну рану шиї зліва з пошкодженням зовнішньої яремної вени, кивального м`язу та м`язів задньої поверхні шиї, що супроводжувалося зовнішньою кровотечею та тяжким травматичним шоком, яка була небезпечною для життя в момент заподіяння і відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.
Не погоджуючись із даним вироком суду прокурор у кримінальному провадженні подав на нього апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати у частині звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. В решті вирок залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор покликається на те, що суд першої інстанції не врахував і не надав об`єктивної оцінки всім обставинам, які мають значення для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, а саме: ступеня тяжкості вчиненого, обставин вчинення злочину, даних про особу обвинуваченого та прийшов до необґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, при цьому належних і достатніх мотивів прийняття такого рішення не навів. Зазначає, що судом поверхнево надано оцінку тому, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Крім того, судом не надано належну оцінку висновку судово-психіатричного експерта № 162 від 15.11.2017 р., згідно з яким ОСОБА_7 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності (хронічний алкоголізм). Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 не відшкодував шкоду потерпілій. Вважає, що, судом помилково враховано обставини, які позитивно характеризують особу обвинуваченого. Такі обставини не відповідають фактично встановленим у ході судового розгляду, так як обвинуваченим не надано документального підтвердження відомостей, з яких можна було б зробити відповідні висновки.
В письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_7 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що він щиро розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілим, відшкодував йому завдану злочином шкоду. Потерпілий висловив свою позицію про те, щоб суд не позбавляв обвинуваченого волі. Просить врахувати також той факт, що він повернувся до нормального життя працює, має можливість доглядати мати і дружину, позбавився шкідливих звичок.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким; особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, згідно довідки Львівської обласної організації РХП № 030 від 30.10.19 року ОСОБА_7 був учасником ОСОБА_11 революції 2004-2005 р.р., учасником самооборони майдану під час Революції Гідності 2013-2014р.р., 2014-2016 р.р. брав участь в АТО як волонтер і доброволець, отримав контузію і поранення, має подяку за підтримку і допомогу підрозділам Збройних Сил України, працює, позитивно характеризується по місцю роботи, проживання та як член партії РХП, фактичне примирення між потерпілим та обвинуваченим, добровільне повне відшкодування потерпілому завданої шкоди, обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 - щире каяття, примирення між потерпілим та обвинуваченим, повне добровільне відшкодування шкоди потерпілому, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, суд першої інстанції врахував досудову доповідь філії ДУ «Центр пробації», згідно з якою ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 повторного злочину оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий, але враховуючи інформацію про особу, його спосіб життя, історію правопорушень орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства за умови здійснення нагляду, з обов`язками, передбаченими ст.76 КК України.
Поряд з цим, колегія суддів вважає обґрунтованим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Так, згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_7 відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, згідно довідки Львівської обласної організації РХП № 030 від 30.10.19 року був учасником ОСОБА_11 революції 2004-2005 р.р., учасником самооборони майдану під час Революції Гідності 2013-2014 р.р., 2014-2016 р.р. брав участь в АТО як волонтер і доброволець, отримав контузію і поранення, має подяку за підтримку і допомогу підрозділам Збройних Сил України, в період з січня 2019 р. працював будівельним монтажником, примирився з потерпілим, добровільно відшкодував завдану шкоду та щиро розкаявся у вчиненому.
Колегією суддів встановлено, що на момент розгляду апеляційної скарги прокурора, обвинувачений ОСОБА_7 пройшов курс реабілітації залежності від алкоголю, в період часу з 28.01.2019 р. по 14.09.2020 р. працював, однак у зв`язку з карантинними обмеженнями був звільнений, проте, перебуває на обліку як безробітний в Львівському міському центрі зайнятості. Відповідно до копії свідоцтва про одруження, з 28.11.2020 р. перебуває в шлюбі, в якому нього народилась дитина син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на його утриманні.
Згідно з представленим в судовому засіданні консультативним заключенням від 05.02.2021 р., обвинувачений ОСОБА_7 хворіє на хронічний гепатит.
Колегією суддів встановлено, що з моменту вчинення злочину по даний час обвинувачений ОСОБА_7 не вчиняв нових злочинів.
З врахуванням вищенаведеного, доводи прокурора у апеляційній скарзі про неможливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з огляду на неналежну оцінку судом першої інстанції даних про особу обвинуваченого є необґрунтованим.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.121 КК України, що є достатнім для його виправлення, перевиховання та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи що вищевказані дані про особу обвинуваченого підтверджуються матеріалами провадження, висновок суду першої інстанції про можливість звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів вважає правильним.

Істотних порушень вимог КПК, які б давали підстави для скасування вироку Сихівського районного суду м. Львова від 15 листопада 2019 року відносно ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
у задоволенні апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 відмовити.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 15 листопада 2019 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4