В И Р О К
іменем України

Справа №377/223/21

Провадження №1-кп/377/46/21

12 серпня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000038 від 09 квітня 2021 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нев`янськ, Свердловської області, Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта повна загальна середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-17.07.2017 року Біловодським районним судом Луганської області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік шість місяців, на підставі ухвали Славутицького міського суду Київської області від 05.10.2018 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбуття основного покарання, призначеного вироком Біловодського районного суду Луганської області від 17.07.2017 року;
-07.12.2020 року на підставі ухвали Бориспільського районного суду Київської області звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Біловодського районного суду Луганської області від 17.07.2017 року, умовно-достроково на одинадцять місяців дев`ять днів;
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
У С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

01 квітня 2021 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 під час спільного вживання спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_6 отримав від останнього банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , держателем якої є потерпілий, та PIN-код до неї для придбання продуктів харчування. В подальшому у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошей з банківського рахунку потерпілого, у зв`язку з чим він вирішив зазначену банківську картку потерпілому не повертати.
Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошей, які належать потерпілому ОСОБА_6 , ОСОБА_4 за допомогою банкомату АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розташованого за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Славутич, проспект Дружби народів, 11-а, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_6 , PIN-код від якої йому було відомо, діючи з єдиним продовжуваним умислом, у період часу з 19 години 08 хвилин до 20 години 21 хвилина 01 квітня 2021 року таємно, шляхом вільного доступу викрав з рахунку потерпілого гроші, а саме: о 19 годині 08 хвилин 01 квітня 2021 року гроші в сумі 3 400 гривень.; о 20 годині 19 хвилин 01 квітня 2021 року гроші в сумі 1 000 гривень; о 20 годині 20 хвилин 01 квітня 2021 року гроші в сумі 2 000 гривень; о 20 годині 21 хвилина 01 квітня 2021 року гроші в сумі 2 000 гривень.
Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, діючи з єдиним продовжуваним умислом, ОСОБА_4 01 квітня 2021 року о 21 годині 06 хвилин, перебуваючи в приміщенні супермаркету ТОВ «Фора», розташованого за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Славутич, Московський квартал, будинок № 60, здійснив покупку товару на загальну суму 928 гривень 61 копійка, за який розрахувався банківською карткою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_6 , PIN-код від якої йому було відомо.
Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, діючи з єдиним продовжуваним умислом, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП « ОСОБА_7 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 21 години 37 хвилин до 21 години 40 хвилин 01 квітня 2021 року здійснив покупку товару на загальну суму 549 гривень 80 копійок, за який розрахувався банківською карткою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_6 , PIN-код від якої йому було відомо, а саме: о 21 годині 37 хвилин 01 квітня 2021 року здійснив покупку товару на суму 89 гривень 50 копійок; о 21 годині 38 хвилин 01 квітня 2021 року здійснив покупку товару на суму 346 гривень 30 копійок; о 21 годині 40 хвилин 01 квітня 2021 року здійснив покупку товару на суму 114 гривень.
Своїми протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 9878 гривень 41 копійка.
Відповідальність ОСОБА_4 за цей кримінальний проступок передбачена ч. 1 ст. 185 КК України за таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав повністю і показав, що 01.04.2021 року у вечірній час розпивав спиртні напої із раніше знайомим ОСОБА_6 та його племінником ОСОБА_8 у коморі, яка розташована в одному з будинків Єреванського кварталу м.Славутича. ОСОБА_6 запропонував вжити ще горілки та попросив його сходити до магазину, щоб там купити горілку і продукти харчування, давши йому банківську картку та повідомивши PIN-код до неї. Сходивши до магазину, він повернувся до вказаної комори, де вони втрьох розпили спиртні напої, але банківську картку потерпілому не віддав. Після розпиття спиртних напоїв він, маючи банківську картку ОСОБА_6 , та знаючи PIN-код до неї, пішов до банкомату та зняв кошти. Також за допомогою вказаної банківської картки розраховувався за продукти харчування в магазинах м.Славутича «Фора» та «Либідь». В скоєному щиро розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До суду надав заяву, в якій він просив проводити судове засідання за його відсутності. Враховуючи, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, то вирішено питання про проведення судового розгляду без потерпілого.
З урахуванням думки сторін та беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію кримінального проступку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, та мають значення для вирішення долі речових доказів і призначення покарання.
Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального проступку.
Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
При цьому суд бере до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.
Обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Київської області не перебуває, офіційно не працює, легального доходу не має, раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст.185 КК України, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та суспільну небезпечність.
Врахувавши обставини кримінального проступку, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, суд вважає, що покарання у виді арешту на строк шість місяців буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження нових кримінальних правопорушень, а також таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального проступку та особі обвинуваченого.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно з вироком Біловодського районного суду Луганської області від 17 липня 2017 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк один рік шість місяців.
Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 05 жовтня 2018 року, що набрала законної сили, скасовано звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Біловодського районного суду Луганської області від 17 липня 2017 року, у виді позбавлення волі на строк три роки.
Відповідно до ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року, що набрала законної сили, ОСОБА_4 умовно-достроково звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Біловодського районного суду Луганської області від 17 липня 2017 року, на 11 місяців 09 днів.
Згідно з частиною четвертою статті 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як зазначено у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81, 107 КК). У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, 01 квітня 2021 року, тобто в період умовно-дострокового звільнення від відбування основного покарання, призначеного вироком Біловодського районного суду Луганської області від 17 липня 2017 року, то відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити за правилами ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків.
Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком Біловодського районного суду Луганської області від 17 липня 2017 року належить вважати строк покарання, від відбування якого ОСОБА_4 було звільнено умовно-достроково на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року, тобто покарання у виді позбавлення волі строком на 11 місяців 09 днів.
Відповідно до п.п.а п.1 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.
Виходячи з викладеного, покарання у виді арешту строком шість місяців відповідає покаранню у виді позбавлення волі строком шість місяців, до якого суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченому за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Біловодського районного суду Луганської області від 17 липня 2017 року у виді позбавлення волі строком на 11 місяців 09 днів.
Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.
За правилами ст. 100 КПК України речові докази банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за № НОМЕР_1 , яка відповідно до постанови дізнавача СД Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області від 10 квітня 2021 року передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , необхідно залишити потерпілому ОСОБА_6 ; аркуш паперу формату А4 із зображенням особи чоловічої статі, який відповідно до постанови дізнавача СД Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області від 13 липня 2021 року зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000038, необхідно залишити на зберігання при матеріалах вказаного кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373-375, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді арешту на строк шість місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Біловодського районного суду Луганської області від 17 липня 2017 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за № НОМЕР_1 , яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілому ОСОБА_6 ; аркуш паперу формату А4 із зображенням особи чоловічої статі, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000038, залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження № 0000038.
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених частиною 2 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1