Справа № 565/801/21
Провадження № 1-кп/565/103/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 05.05.2021 року відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовськ, Рівненської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 червня 2021 року за ч.ч.1,2 ст. 185, ч.1 ст.361 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з випробуванням та встановленням однорічного іспитового строку, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин.

Близько 09 години 00 хвилин 27.04.2021 року ОСОБА_4 , будучи 13.11.2020 року повідомленим про підозру за ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа до вхідних дверей, проник до квартири АДРЕСА_2 та викрав два телевізори марки «Digital» моделі «PF2155» індивідуальний номер «G157A61N6K3037695», вартістю 250 гривень та марки «Горизонт» моделі «54CTV-655-I» індивідуальний номер «038075147», вартістю 416 гривень 67 копійок, належні ОСОБА_5 , чим завдавав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 666 гривень 67 копійок.

Після того ОСОБА_4 продав телевізор марки «Digital» моделі «PF2155» індивідуальний номер «G157A61N6K3037695» громадянину ОСОБА_6 , а телевізор марки «Горизонт» моделі «54CTV-655-I» індивідуальний номер « НОМЕР_1 » здав до пункту прийому металобрухту.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому обвинуваченні беззастережно визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, обвинувачений суду показав, що приблизно о 09 годині 00 хвилин 27.04.2021 року він, шляхом підбору ключа до вхідних дверей, який йому раніше надав потерпілий, проник до квартири АДРЕСА_2 та викрав два телевізори марки «Digital» та марки «Горизонт». Після того він продав телевізор марки «Digital» громадянину ОСОБА_6 , а телевізор марки «Горизонт» здав до пункту прийому металобрухту. Зазначив, що на даний момент влаштувався на роботу та відшкодує завдану шкоду потерпілому в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Потерпілий у судовому засіданні показав, що дійсно 27.04.2021 року з його помешкання було викрадено два телевізори марки «Digital» та марки «Горизонт». Ключі від квартири він обвинуваченому не давав, а той викрав їх при заміні потерпілим замка. Шкоду йому обвинуваченим не відшкодовано. Щодо міри покарання потерпілий підтримав думку прокурора.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитами обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих даних на ОСОБА_4 .

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки учасники судового провадження ці обставини не оспорюють. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст зазначених обставин, така позиція є добровільною та роз`яснив, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого щодо фактичних обставин вчинення інкримінованого злочину є послідовними та змістовними, відповідають даним, наведеним в обвинувальному акті. Таким чином суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині поза розумним сумнівом повністю знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує думку прокурора та потерпілого, які просили застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України,висновок органу пробації про розмір та вид призначення кримінального покарання ОСОБА_4 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання, щиро розкаюється у вчиненому, зазначивши, що буде вживати заходи для відшкодування шкоди потерпілому у повному обсязі,активно сприяв розкриттю злочину.

Так, ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ч.5 ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Довідкою від 06 травня 2021 року № 758 підтверджується, що обвинувачений не перебуває на диспансерному обліку в лікаря -нарколога та в лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня».

Характеристикою з місця проживання від 24.05.2021 року підтверджується, що ОСОБА_4 характеризується негативно.

З вимоги про судимість від 21.05.2021 року встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 25.11.2020 року направлено до суду за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 185 та ч.1 ст. 361КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні не здобуто.

З досудової доповіді складеної органом пробації щодо обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, можливе та не становить високої небезпеки для суспільства за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів спрямованих на протиправність та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень: участь у виховних заходах та соціально-корисній діяльності; проведення індивідуально-профілактичної роботи. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків передбачених ч.3 ст. 76 КК України.

Враховуючи усі встановлені обставини у кримінальному провадженні, дані про особу обвинуваченого, обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, тяжкість їх наслідків, їхню суспільну небезпеку, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обставин, висновок органу пробації, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах нижньої межі санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно вироку Кузнецовскького міського суду Рівненської області від 04 червня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України, та, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, йому призначено покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк терміном на 1 (один) рік. Вирок набрав законної сили 06 липня 2021 року.
Оскільки кримінальне правопорушення за цим вироком вчинено ОСОБА_4 27 квітня 2021 року, тобто до постановлення попереднього вироку (04 червня 2021 року), то остаточне покарання йому слід визначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 червня 2021 року, більш суворим покаранням за цим вироком.
Водночас, зважаючи на те, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення

засудженого (ч. 2 ст. 50 КК України), з урахуванням пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та з покладенням у період його дії передбачених ст. 76 КК України обов`язків, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки з урахуванням вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливе без реального відбування призначеного йому покарання.
Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеними у постанові від 23 вересня 2019 (справа № 199/1496/17), від 26 червня 2018 року (справа № 511/37/16-к), згідно яких, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст. 75 КК України, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК України, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст. 75 КК України. Суд, при призначенні покарання за злочин (злочини), про який (які) стало відомо після ухвалення першого вироку, яким призначено покарання від відбування якого особу звільнено згідно положень ст. 75 КК України, має вирішити питання про можливість звільнення від відбування покарання з іспитовим строком із урахуванням всіх вчинених злочинів.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.
Відповідно до статей 124, 126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого повністю документально підтверджені відповідними довідками витрати органу досудового розслідування на проведення експертиз, в сумі 1029 грн. 72 коп.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 124,126, 369 - 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за даним вироком і за попереднім вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 червня 2021 року, ОСОБА_4 призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 додатково обов`язок:
1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Після набрання вироком законної сили, речові докази у справі:

- кольоровий телевізор сірого кольору марки «Digital» моделі «PF2155», виготовленого в К.Н.Р. з індивідуальним номером «G157A61N6K3037695», разом з металевою антеною; металевий ключ з отвором приблизно 5 мм; металевий ключ повернути власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні на загальну суму 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 копійки.
Вирок суду може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області учасниками судового провадження передбаченими ст. 393 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1