Справа № 703/503/21

УХВАЛА
16 лютого 2021 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі т.в.о. старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , особи, у володінні якої знаходиться майно ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду в м. Сміла клопотання т.в.о. старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -
встановив:
Т.в.о. старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 12 лютого 2021 року, а саме: автомобіль марки RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_1 , що має VIN-код НОМЕР_2 , який знаходиться на території відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, за адресою: м. Сміла, вул. Перемоги, 13, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які перебували й користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .
Сектором дізнання відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - як використання завідомо підробленого документа.
В ході досудового розслідування встановлено, що 12 лютого 2021 року о 16 год. 00 хв., в м. Сміла по вул. Т. Шевченка, за порушення Правил дорожнього руху, працівниками СРПП відділу поліції №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, зупинено автомобіль «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . Під час перевірки наданого останнім свідоцтва про реєстрацію на автомобіль в базі даних «Інформаційний портал Національної поліції», виявлено розбіжність внесених даних у свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме при візуальному огляді свідоцтва про реєстрацію на зупинений транспортний засіб, серії НОМЕР_3 , у якому зазначено, що таке видане Центром 6841 від 13 червня 2017 року, вказано, що автомобіль має два VIN-коди, а саме: НОМЕР_4 та НОМЕР_2 . Автомобіль з VIN-кодом НОМЕР_2 в базі даних «Інформаційний портал Національної поліції» не значиться та державний номерний знак НОМЕР_1 не встановлений на жоден транспортний засіб. На автомобіль «RENAULT MEGANE» з VIN-кодом НОМЕР_4 видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 та присвоєно державний номерний знак НОМЕР_6 , та його власником являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий: АДРЕСА_2 .
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що тимчасово вилучені автомобіль марки RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_1 , що має VIN-код НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, можуть бути набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення та могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, окрім того є необхідність у призначенні та проведенні ряду судових експертиз предметом яких являються вказані вилучені автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а тому необхідно забезпечити кримінальне провадження шляхом накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки іншим шляхом забезпечити потреби досудового розслідування неможливо, відтак виникла необхідність накладення арешту на майно, вилучене під час проведення огляду місця події для забезпечення збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
В судовому засіданні т.в.о. старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.
В судовому засіданні особа, у володінні якої знаходиться майно, ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого.
Заслухавши т.в.о. старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, особу, у володінні якої знаходиться майно, вивчивши та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Частина 1 ст. 167 КПК України передбачає, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
В ході проведення огляду місця події 12 лютого 2021 року вилучено перераховане вище майно, щодо якого вирішується питання про арешт.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.
З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, а саме: автомобіль марки RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_1 , що має VIN-код НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.
Матеріали клопотання свідчать, що вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу мають відношення до кримінального провадження, і, таким чином можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ч.5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей вилучених з обігу.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 167, 168, 170-173, 233, 234, 237, 372 КПК України, -
Клопотання т.в.о. старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 12 лютого 2021 року, а саме: автомобіль марки "RENAULT MEGANE", д.н.з. НОМЕР_1 , що має VIN-код НОМЕР_2 , який знаходиться на території відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, за адресою: м. Сміла, вул. Перемоги, 13, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які перебували у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .
Транспортний засіб залишити на території відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

У відповідності до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчому, прокурору повідомити слідчого суддю про виконання даної ухвали.

Ухвала в частині накладення арешту на майно може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи Апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1