Справа № 484/574/21
Провадження № 1-кп/484/256/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську матеріали кримінального провадження №0001905 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берізки Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
27.12.2020 року о 09:11 год. ОСОБА_3 , не маючи права на керування транспортним засобом будь-якої категорії, чим грубо та умисно порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «ВАЗ-21033», р.н. НОМЕР_1 , на якому рухався в межах правої смуги руху по вул. Одеська в м. Первомайськ Миколаївської області, зі сторони вул. Грушевського в напрямку вул. О.Коротченка, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу перед перехрестям з вул. Жуковського, проявив злочинну недбалість та крайню неуважність, не стежив належним чином за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, в порушення п.19.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких у разі погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка вийшла на проїзну частину та рухалася зліва-направо по відношенню до напрямку руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому ключиці зліва, забою м`яких тканин правого стегна та струсу головного мозку.

Допущене водієм ОСОБА_3 грубе порушення вимог п. 19.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення у вигляді порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, що передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України повністю та підтвердив детально всі обставини, вказавши на механізм вчиненого, що викладене вище. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не наказувати, фактичні обставини не оспорює.

Окрім визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів, а саме:

- висновком експерта №СЕ-19/115-21/8-ІТ від 25.01.2021 року, згідно якого на момент ДТП ходова частина автомобіля марки «ВАЗ-21033», р.н. НОМЕР_1 знаходилась у технічно несправному та працездатному стані. На момент ДТП рульове керування, робоча гальмівна система та фари головного освітлення знаходились в працездатному стані та забезпечували водію технічну можливість контролювати напрямок руху транспортного засобу, при цьому, несправностей які могли б викликати неочікуваного водієм уводу автомобіля, чи відмову систем, а також не відповідностей вимогам ПДР України. На момент ДТП системи вентиляції та опалення автомобіля знаходились в технічно несправному та непрацездатному стані. Технічна несправність ходової частини полягає у встановленні на задню вісь шин з різним малюнком протектору. Вищевказані технічні несправності ходової частини та системи вентиляції і опалення автомобіля водій міг виявити завчасно перед виїздом, та дані технічні несправності, з технічної точки зору не відповідають вимогам пунктів 31.4.5 (Г), 31.1, 31.4.7(Г) ПДР України;

- висновком експерта №СЕ19/115-21/198-ІТ від 26.01.2021 року, згідно якого в діях водія вбачається невідповідність вимогам п.19.3 ПДР України;

- висновком експерта №59-М від 10.02.2021 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено: перелом ключиці з ліва, забій м`яких тканин правого стегна, струг головного мозку. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 27.12.2020 року від дії тупого твердого предмету при ДТП і відносяться категорії середнього ступеня тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

Досліджені судом докази є послідовним, повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням у сукупності досліджені докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій обвинуваченого встановлених судом, свідчать про умисне порушення ним правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_3 міру покарання, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, раніше не судимого, позитивну характеристику, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім призначити покарання у виді обмеження волі в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1.2 ч.1ст. 76 КК України, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Разом з тим враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що інкриміноване правопорушення вчинено обвинуваченим, який не має посвідчення водія, то суд вважає за необхідне не застосувати додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов під час судового розгляду не заявлявся.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід покласти на обвинуваченого судові витрати по справі, які складаються із вартості проведених під час досудового розслідування експертних досліджень, а саме: судової експертизи №СЕ-19/115-21/8-ІТ від 25.01.2021 року в розмірі 653 грн. 80 коп., судової експертизи №СЕ19/115-21/198-ІТ від 26.01.2021 року в розмірі 1307 грн. 60 коп., а всього на загальну суму 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) гривня 40 копійок.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь держави судові витрати за проведення експертних досліджень в сумі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) грн. 40 копійок.

Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ-21033», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі зберігальної розписки знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_3 (за адресою: АДРЕСА_1 ) - повернути останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: підпис.