Провадження № 1-кп/947/236/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року Київський районний суд м. Одеси, в складі колегії суддів:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005340 від 28.12.2017 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні колегії суддів Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор надав письмове клопотання щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та не відпали.

Захисник ОСОБА_6 зауважила, що прокурор надає клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , за змістом аналогічне раніше заявленим, та вважає, що прокурором взагалі не доведено жодного ризику належними доказами на які він посилається, та тяжкість покарання не може слугувати підставою для продовження дії запобіжного заходу, тому прокурору небхідно відмовити в продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 . Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 має місце мешкання згідно договору аренди житла, тому можливо обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю. Також відповідно до практики ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що тяжкість майбутнього покарання не може бути підставою для утримання особи під вартою тривалий час. Крім того прокурор з різних підстав затягує розгляд справи.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку прокурора.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, думку захисника ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким, чином при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_7 , його віку, стану здоров`я, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, того факту, що ОСОБА_7 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, одне з яких є злочином проти життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю, та того факту, що передбачені ст.177 КПК України ризики не знизились та не відпали, а саме він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, скоїти інше кримінальне правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про суспільний інтерес у триманні обвинуваченого під вартою, переважає над особистими інтересами обвинуваченого, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому вважає доцільним продовжити дію обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , колегія суддів вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Колегія суддів, також приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого свідки та потерпілі на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинуваченого.

Розглядаючи доводи захисника щодо можливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів вважає, що наявність у обвинуваченого місця мешкання, не можливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від суду та можливого покарання. Так з огляду на характер інкримінованих злочинів, які відносяться до категорії тяжких злочинів, чітким є переконання колегії суддів, що ані домашній арешт, ані інші більш мякі запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою не зможуть запобігти наведеним вище ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31,177-178,183,184,194,196,197,331,369-372 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів, тобто до 02.08.2021 року включно, з утриманням в ДУ ОСІ.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3