Провадження № 11-сс/824/20/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар ОСОБА_4 ,
за участю заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих ДБР, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою останнього від 02 жовтня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих ДБР, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 02 жовтня 2020 року.

11 листопада 2020 року Шевченківського районного суду міста Києва відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих ДБР, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою останнього від 02 жовтня 2020 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що в діях уповноважених осіб Державного бюро розслідувань відсутня бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного досудового розслідування після отримання заяви ОСОБА_5 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати ДБР внести відомості в ЄРДС по його заяві від 02.10.2020.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді незаконна і необґрунтована, та не відповідає вимогам КПК України.

Звертає увагу на те, що у його заяві і в скарзі про бездіяльність органу досудового розслідування були викладені усі обставини, час, місце вчинення злочину президентом України ОСОБА_6 із посиланням на публікації в ЗМІ.

Заслухавши суддю доповідача,

пояснення ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії.

Відмовляючи у задоволенні вказаної скарги слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_5 звернувся до ДБР з заявою, в якій не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які свідчили про ознаки кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів висновок слідчого судді є законним та обґрунтованим.

Так, положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Приписи ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Пунктом 4 ч.5 ст.214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Текст заявити ОСОБА_5 містить цитування певного виду інформації із зазначенням джерел, де вона була розміщена.

Як вбачається з матеріалів провадження, в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 02.10.2020 ОСОБА_5 стверджував про те, що в діях Президента України ОСОБА_8 є склад кримінального правопорушення, а саме розповсюдження через ЗМІ завідомо неправдивої інформації в інтересах третіх осіб, а саме керівника Офісу Президента України ОСОБА_9 та інших осіб, з корисливих мотивів, тобто він вчинив зловживання владою та службовим становище всупереч інтересам служби та держави, маючі владні повноваження, чим нанесено істотну шкоду законним інтересам держави та народу України (ч.2 ст.364 КК України).

Між тим, розповсюдження завідомо неправдивої інформації не утворює складу кримінальних правопорушень, на які посилається ОСОБА_5 у відповідній заяві. Аналіз цієї заяви дає підстави стверджувати про те, що у ній лише перераховані певні статті Особливої частини КК України без розкриття змісту, у яких діяннях (дії чи бездіяльність) ці кримінальні правопорушення проявились.

Аналіз п.4 ч.5 ст.214 КПК України дає підстави стверджувати про те, що наявність у заяві про злочин цих відомостей є обов`язково, лише за наявності цих відомостей відповідну заяву можливо визнати заявою про кримінальне правопорушення.

Апеляційна скарга ОСОБА_5 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого слідчим суддею рішення. Наведене указує на необґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих ДБР, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою останнього від 02 жовтня 2020 року, відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих ДБР, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою останнього від 02 жовтня 2020 року без змін.

Судді ________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3