Справа № 366/2171/18
Провадження №1-кп/366/13/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретарях судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисник - адвокат ОСОБА_7 ,
потерпіла - ОСОБА_8 ,
представник потерпілої - адвокат ОСОБА_9 ,
обвинувачений - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Іванків, кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000285 від 09.07.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Запрудка Іванківського району Київської області, громадянки України, українки, з неповною вищою освітою, працюючу контролером деревообробного виробництва у ФОП ОСОБА_11 , заміжню, раніше не судимою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
В період часу з 23 години 30 хвилин 7 липня 2018 року до 00 години 8 липня 2018 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_10 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості, а саме на березі ставу, що розташований поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих, особистих, неприязних відносин, які в неї склались із громадянкою ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, вхопила ОСОБА_12 за волосся та почала тягнути, а після того як остання впала на землю, завдала декілька ударів руками та ногами по тулубу, голові, кінцівках ОСОБА_12 .
В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_10 потерпіла ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження, а саме закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, садно на лобній ділянці зліва, синці на гомілках, лівому плечі, передпліччі, які утворились від дії тупих предметів (ударів руками та ногами) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
У рамках зазначеного кримінального провадження судом було досліджено надані з боку сторін обвинувачення та захисту, наступні фактичні дані, на підставі яких кожна із сторін просить суд встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у ньому, з числа регламентованих ст. 84 КПК України, до яких відносяться насамперед показання, документи, висновки експерта, на підставі яких суд в ході судового розгляду через призму їх аналізу, у порядку ст. 94 КПК України, установив наступне.
Будучи допитаною в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не визнала та показала, що ввечері 07.07.2018 року вона знаходилася на березі ставу, що розташований в с. Запрудка Іванківського району Київської області, оскільки святкували День Івана Купали. Організатори святкування запросили ОСОБА_13 , який забезпечував їх свято музикою та освітленням, тобто був "ді-джеєм". Він перебував на святі разом зі своєю дівчиною - ОСОБА_12 . Зазначила, що вона нікого не била, а просто підійшла поговорити з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , оскільки в свій час останній зустрічався з її рідною сестрою - ОСОБА_15 . Після чого ОСОБА_12 накинулася на неї почала тягати її за волосся та наносити удари, однак на запитання головуючого чи зверталася вона за медичною допомогою та до поліцій з відповідною заявою, щоб зафіксувати дані обставини - ОСОБА_10 повідомила, що не зверталася.
Пояснення обвинуваченого суд сприймає як такі що заслуговують на увагу, однак не беззаперечні за своєю суттю в цілому, у розрізі такого.
Будучи допитаним в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень статей 353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, потерпіла ОСОБА_8 показала, що ввечері 07.07.2018 року вона знаходилася на березі ставу, що розташований в с. Запрудка Іванківського району Київської області, зі своїм хлопцем (на даний час вже чоловік). Це було свято ОСОБА_16 і жителі села Запрудка святкували. ОСОБА_17 запросили організатори даного святкування, як "ді-джея", - він забезпечував свято музикою та освітленням.
Вона була поряд з ОСОБА_18 , коли до них підійшла ОСОБА_10 та сказала ОСОБА_19 , щоб він її прибрав звідси, оскільки комусь може бути непереливки. ОСОБА_20 , щоб не провокувати конфлікт сказав їй, щоб вона їхала до дому, а він їй тоді подзвонить, коли ОСОБА_10 піде до дому, щоб побути разом. Після чого ОСОБА_12 поїхала на таксі, однак через деякий час, ОСОБА_20 подзвонив їй та сказав, що ОСОБА_10 , не має і вона може приїздити до нього.
Вона приїхала, та вже ближче до опівночі 07.07.2018 року, ОСОБА_20 поставив повільний танець і вони разом з ОСОБА_21 почали танцювати. Це все побачила ОСОБА_10 та підбігла до апаратури та намагалася виключити музику, однак у неї це не вийшло, оскільки вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_20 зробив їй зауваження та попросив відійти від апаратури, на що ОСОБА_10 зреагувала бурхливо, почала ображати ОСОБА_22 та її, потім накинулася на неї, почала наносити удари по голові та тулубу, вчепилася у її волосся та повалила на землю. Потім їх розборонили. ОСОБА_10 відійшла, однак через декілька хвили, знову накинулася на неї, знову почала наносити удари, вчепилася за волосся та повалила її на землю. Однак, так вчепилася, що ОСОБА_10 не можливо було відірвати від неї. Невдовзі прибули працівники поліції і щоб якимось чином відірвати ОСОБА_10 від неї застосували перцевий газ. Після чого ОСОБА_10 припинила свої дії. Потім всі пороз`їжджалися. Зранку їй стало зле, і вона звернулися за медичною допомогою, де їй діагностували струс головного мозку, а також ссадини та синці на обличчі та тулубі. Їй призначили лікування, однак, за рекомендацією лікаря-гінеколога вона відмовилися від лікування, оскільки була вагітною.
Потерпіла вважає, що така агресія ОСОБА_10 відносно неї зумовлена тим, що ОСОБА_23 в свій час зустрічався з рідною сестрою ОСОБА_10 - ОСОБА_15 , однак потім він почав зустрічатися з нею. До цього випадку вона ОСОБА_10 не знала.
Обвинувачена ОСОБА_10 матеріальну та моральна шкоду потерпілій ОСОБА_8 не надавала.
Цивільний позов ОСОБА_8 підтримала зазначила, що моральна шкода складає 25 000 грн. оскільки даним злочином їй були заподіяні психологічні та моральні страждання, окрім того на момент вчинення протиправних дій відносно неї потерпіла була вагітна і вона переживала, що завдані травми негативно відобразитися на її майбутній дитині. Також просить стягнути з ОСОБА_10 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7 500 грн. та сплачений нею судовий збір за подачу цивільного позову у розмірі 1 762 грн.
Допитаний в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_13 надав показання, що 07.07.2018 року організатори святкування Дня Івана Купали запросили ОСОБА_13 в село Запрудка Іванківського району Київської області на берег ставу, який забезпечував святкування музикою та освітленням. Він був зі своєю дівчиною - ОСОБА_12 , яка стояла поруч з ним (на даний час дружина). Невдовзі до них підійшла ОСОБА_10 та сказала йому, щоб він "прибрав" зі святкування Діану, оскільки можуть бути для неї негативні наслідки. ОСОБА_13 , щоб не провокувати конфлікт сказав ОСОБА_12 , щоб вона їхала до дому, а він їй тоді подзвонить, коли ОСОБА_10 піде до дому, щоб побути разом. Після чого ОСОБА_12 поїхала на таксі, однак через деякий час, ОСОБА_20 подзвонив їй та сказав, що вона може приїздити до нього.
Васюхно ОСОБА_24 приїхала до нього, а ОСОБА_23 поставив повільний танець і вони разом з ОСОБА_24 почали танцювати. Це все побачила ОСОБА_10 та підбігла до апаратури та намагалася виключити музику, однак у неї це не вийшло, оскільки вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Вона кинула комп`ютерну "мишку" на землю після чого він зробив їй зауваження та попросив відійти від апаратури, на що ОСОБА_10 зреагувала бурхливо, почала ображати ОСОБА_22 та ОСОБА_12 , потім накинулася на ОСОБА_12 , почала наносити удари по голові та тулубу, вчепилася у її волосся та повалила на землю. Потім їх розборонили. ОСОБА_10 відійшла, однак через декілька хвили, знову накинулася на ОСОБА_24 та почала наносити удари, вчепилася за волосся та повалила її на землю. Всі почали розбороняти, однак ОСОБА_10 не можливо було відірвати від ОСОБА_12 . Невдовзі прибули працівники поліції і щоб якимось чином відірвати ОСОБА_10 від ОСОБА_24 застосували перцевий газ. Після чого ОСОБА_10 припинила свої дії. Потім всі пороз`їжджалися. Вони надали пояснення працівникам поліції. Зранку ОСОБА_12 стало зле, і вони разом поїхали до Іванківської ЦРЛ та звернулися за допомогою. Васюхно Діані діагностували струс головного мозку, а також ссадини, синці на обличчі та руках. Діані призначили лікування, однак, за рекомендацією лікаря-гінеколога вона відмовилися від лікування, оскільки була вагітною від його.
Допитана в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_25 надала показання, що 07.07.2018р. в с.Запрудка Іванківського району Київської області вона організовувала святкування до дня « ОСОБА_16 », для цього була ввімкнена музика біля ставу. Святкування було розпочато в 18 год., за організацію музичного озвучення відповідав ОСОБА_23 , який приїхав на свято разом зі своєю дівчиною на ім`я ОСОБА_24 . Близько 19 год. до святкування приєднались місцеві жителі ОСОБА_26 та її сестра ОСОБА_27 та батько з матір`ю. ОСОБА_28 декілька раз вигукувала ОСОБА_23 , однак про що була розмова їй невідомо. Близько опівночі відпочиваючи вже були на підпитку, тому вона вирішила закінчувати святкування, та почала збирати зі столу. В подальшому вона почула крики біля апаратури. Підійшовши вона побачила, що працівники поліції, які здійснювали публічну охорону, розтягнули двох дівчат, а саме ОСОБА_26 та дівчину ОСОБА_23 , на ім`я ОСОБА_24 . Через що стався конфлікт їй невідомо, знає лише, що сестра ОСОБА_26 - ОСОБА_27 раніше зустрічалась з ОСОБА_23 , але чому саме ОСОБА_29 конфліктувала з ОСОБА_24 їй невідомо. Самої бійки вона не бачила, однак стверджувала, що ОСОБА_26 була на підпитку, та поводила себе агресивно.
Допитаний в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_30 надав показання, що 07.07.2018р. на протязі дня користувався автомобілем брата ОСОБА_31 . Ввечері повинен був повернути зазначений автомобіль, оскільки він потрібен був брату, який мешкає в с.Запрудка Іванківського району Київської області, у зв`язку з чим, близько 24 год. 00 хв. він направився на транспортному засобі в зазначене село. В цей день в с.Запрудка Іванківського району Київської області святкували день «Івана Купала» і в центрі села, біля ставка було скупчення людей. Проїхавши натовп він поїхав до брата додому, та віддав йому транспортний засіб. Потім пішки повернувся до місця святкування, оскільки хотів подивитись як проходить святкування, та мав намір викликати таксі та повернутись додому в смт.Іванків. Потім направився до місця де перебував музикант з апаратурою, та підійшовши на відстань близько 10-15 метрів побачив, що там відбувається бійка, де учасниками було двоє дівчат, одну з них він добре знав, це була дівчина на ім`я - ОСОБА_24 , другу дівчину знав наглядно. Та дівчина, яку він знає наглядно, тягнула Діану за волосся, завалила її на землю та нагнулась над нею. Як вона наносила ОСОБА_24 удари він не бачив, так як була темна пора доби, а освітлення не вистачало. Потім побачив, що ще було дві жінки, які теж кинулись до ОСОБА_24 , але їх дії швидко припинили інші відпочиваючи та працівники поліції які прибули на місце події. В цей час прибуло таксі він сів до авто та поїхав додому, як далі розвивались події йому невідомо.
Допитана в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_32 надала показання, що 07.07.2018р. близько 19 год. 00 хв. вона з сестрою ОСОБА_10 прийшли до ставку в с.Запрудка Іванківського району Київської області, де відбулось святкування свята «Івана Купала». Коли вони прийшли, то святкування вже тривало, та за культурно-масовий захід відповідав ОСОБА_23 , з яким раніше підтримували близькі стосунки. Приблизно в 20 год. 00 хв. до ОСОБА_22 приїхала дівчина на ім`я ОСОБА_24 , з якою вони зустрічались, та її це дуже схвилювало та вона розплакалась. Її сестра ОСОБА_33 побачила, що вона плаче та підійшла до ОСОБА_22 , щоб щось спитати. Після цього ОСОБА_24 поїхала. Всі продовжували святкувати, та в 23 год. Діана повернулась до ставу. Спочатку конфліктів не було, але згодом ОСОБА_33 підійшла до апаратури ОСОБА_22 , а він почав її відштовхувати, від чого ОСОБА_33 впала. Коли ОСОБА_33 підвелась, то до неї підбігла ОСОБА_24 і схопила ОСОБА_34 за волосся, між ними почалась тяганина, яку розв`язали працівники поліції. Не бачила, що дівчата наносили одна одній тілесні ушкодження. Раніше між ними конфліктів не було, вони навіть не були знайомі. ОСОБА_33 знала про ОСОБА_24 лише з її розповідей.

Допитаний в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_35 надав показання, що 07.07.2018р. приблизно о 20 год. він приїхав до с.Запрудка Іванківського району Київської області з м.Києва. Приблизно о 22 год. він прийшов до ставу в с.Запрудка, де відбувались культурно-масові заходи. Серед місцевих жителів, з якими він спілкувався біля ставу, були ОСОБА_36 та ОСОБА_29 , які є сестрами між собою, знає їх з дитинства, підтримує з ними дружні стосунки. Приблизно о 23 год. чи пізніше він побачив, що ОСОБА_29 підійшла до столу, де була музична апаратура та ноутбук, які мабуть належали чоловіку, який проводив культурно-масові заходи, як стало відомо його звати ОСОБА_23 . Він побачив, як ОСОБА_20 штовхнув ОСОБА_34 від свого столу, вона підійшла від поштовху на декілька кроків назад, і в той момент до неї підбігла якась дівчина. Як стало відомо згодом, що це була ОСОБА_24 з якою зустрічається ОСОБА_20 . Діана схопила ОСОБА_34 за волосся, на що ОСОБА_33 схватила за волосся ОСОБА_24 , та між дівчатами почалась тяганина, вони впали на землю. Як дівчата наносили одна одній удари йому невідомо. У конфлікт втрутились працівники поліції, які розборонили дівчат.
Допитаний в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_37 надав показання, що він працює інспектором поліції ГРПП СРПП №1 Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, та 07.07.2018р. він спільно з інспектором ГРПП СРПП №3 лейтенантом поліції ОСОБА_38 був задіяний до ОГП під проведення святкових заходів з находи світа «Івана Купала» в с.Запрудка Іванківського району Київської області. До с.Запрудка вони прибули приблизно о 18 год. 30 хв. та порушень не було. Близько 24 год. 00 хв. в темну пору доби, організатори почали вимикати освітлення у зв`язку з закінченням заходів, в цей час до них с ОСОБА_38 підійшов незнайомий громадянин який повідомив, що в місце де знаходиться музичне обладнання та ведучій заходу, відбувається бійка між жінками. Вони відразу туди побігли та побачили, що одна жінка схопила за волосся та повалила на землю іншу жінку. Біля них знаходились ще дві жінки, які були родичами чи знайомими жінки, яка схопила другу дівчину за волосся, оскільки вони криками підтримували її. Вони відразу кинулись до тих жінок, щоб розборонити їх, та все припинилось. З приводу порушення будь-яких прав чи отримання тілесних ушкоджень громадяни які були учасниками події не звертались. Того, що учасники події наносили один одному удари не бачив.
Допитаний в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_38 надав показання, що він працює інспектором поліції ГРПП СРПП №1 Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, та 07.07.2018р. він спільно з інспектором ГРПП СРПП №3 майором поліції ОСОБА_39 був задіяний до ОГП під проведення святкових заходів з находи свята «Івана Купала» в с.Запрудка Іванківського району Київської області. До с.Запрудка вони прибули приблизно о 18 год. 30 хв. та порушень не було. Близько 24 год. 00 хв. в темну пору доби, організатори почали вимикати освітлення у зв`язку з закінченням заходів, в цей час до них с ОСОБА_39 підійшов незнайомий громадянин який повідомив, що в місце де знаходиться музичне обладнання та ведучій заходу, відбувається бійка між жінками. Вони відразу туди побігли та побачили, що одна жінка схопила за волосся та повалила на землю іншу жінку. Біля них знаходились ще дві жінки, які були родичами чи знайомими жінки, яка схопила другу дівчину за волосся, оскільки вони криками підтримували її. Вони відразу кинулись до тих жінок, щоб розборонити їх, та все припинилось. З приводу порушення будь-яких прав чи отримання тілесних ушкоджень громадяни які були учасниками події не звертались. Того, що учасники події наносили один одному удари не бачив.
Загалом, обставин регламентованих ст. 87 КПК України в ході судового розгляду встановлено не було.
Досліджуючи та аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілого та вищевказаних свідків, суд вважає за необхідне надати оцінку їх показанням після аналізу доказів у провадженні в сукупності.
З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо у ракурсі із отриманими висновками, тобто докладними описами проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, які суд дослідив у порядку параграфу 3 Глави 28 Розділу IV КПК України, та показаннями свідків, які суд сприймав безпосередньо, в їх системному зв`язку, судовим розглядом встановлено наступне.
Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочин, передбачений за ч. 2 ст. 125 КК України внесені 09 липня 2018 року о 10:13:32 год. №0000285.
Відповідно до заяви ОСОБА_12 від 08.07.2018 року вказано на конкретну особу, зазначено в чому виявилися її злочинні дії, вказано місце і час події та наведені докази, що підтверджують вчинення злочину.
Отже судом встановлено, що час вчинення злочину є 07.07.2018 року приблизно 23 година.
З відповіді Головного лікаря КНП ІРР "Іванківська центральна районна лікарня" № 160 від 23 липня 2018 року, встановлено, що ОСОБА_12 зверталася за медичною допомогою до Іванківської ЦРЛ 08.07.2018 року о 11 год. 30 хв. та була оглянута черговим лікарем.
Згідно з протоколом огляду місця події з ілюстрованими таблицями, який проведений 08.07.2018 року із зазначенням часу у протоколі заступником начальника слідчого відділу Іванківського відділення поліції ОСОБА_40 за участю потерпілої ОСОБА_12 встановлено, що остання розповіла та відтворила механізм нанесення їй 07.07.2018 року тілесних ушкоджень, пояснення ОСОБА_12 надані під час огляду місця події тотожні з поясненнями наданими нею в суді.
Зазначені слідчі дії зафіксовані на носії інформації.
Також судом було оглянуто та досліджено протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.07.2018 року з доданими до них довідками слідчого Іванківського ВП ОСОБА_41 , на яких зазначено, що свідки ОСОБА_37 , ОСОБА_30 , ОСОБА_42 , впізнали ОСОБА_10 , жительку села Запрудка Іванківського району Київської області, як таку, що 07.07.2018 року тягала за волосся іншу дівчину поблизу ставу в с.Запрудка Іванківського району Київської області.
Протокол огляду місця події з ілюстрованими таблицями, який проведений 08.07.2018 року та протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.07.2018 року з доданими до них довідками у судовому засіданні досліджені, жодних процесуальних порушень з боку слідчого не встановлено.
Крім цього, згідно Глави 5. Фіксування кримінального провадження. Процесуальні рішення слідує, що у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксується у протоколі, однак якщо за допомогою технічних засобів фіксується результати проведення процесуальної дії, то текст може не вноситися до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. У такому разі у протоколі зазначається, що показання зафіксовані на носії інформації, який додається до нього.
При цьому, з досліджених судом, у порядку Параграфу 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судом встановлено наступне.
Даними висновку експерта № 46 від 31 липня 2018 року, який виконаний на підставі ухвали слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 18.07.2018 року в період з 23.07.2018 року по 31.07.2018 року, згідно з підсумками якого встановлено, що при вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_12 , 1988 року народження, у громадянки ОСОБА_12 , 1988 року народження, малися тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, садно на лобній ділянці зліва, синці на гомілках, лівому плечі, передпліччі, які могли утворитися 07.07.2018 р. від дії тупих предметів і відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вище описані тілесні ушкодження могли утворитися від ударів руками та ногами, не менше ніж від чотирьох ударів. Вище описані тілесні ушкодження могли утворитися за обставин та у період, що вказані в постанові. Вище описані тілесні ушкодження не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту на будь - яку тверду поверхню після надання тілу прискорення.
Отже, з досліджених висновків встановлено, що показання потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 стосовно нанесення потерпілій ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, яке нанесені в результаті численних ударів, під час бійки з ОСОБА_10 .
Порушень положень Параграфа 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.
Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.
Тож, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.
Правдивість та об`єктивність показань потерпілого, свідків, які були допитані судом, не викликають сумніві, оскільки ці докази підтверджено сукупністю інших безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів.
Тож суд, враховуючи вищевикладені докази, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнанні належними і допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводів щодо того, що ОСОБА_10 не наносила удари ОСОБА_12 , не заслуговують на увагу та надають підстави вважати, що вказана позиція свідчить про намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинене, враховуючи, зокрема надані показання свідків та висновки експертиз, сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту" (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21 липня 2011 року).
При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості та сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за вище встановлених обставин.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.
Умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я - це кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
За сталою судовою практикою, яка не викликає критики, передбачається, що умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я може бути вчинено лише за наявності прямого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, тобто коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.
Таким чином, якщо такий умисел не встановлено або особа діяла з неконкретним умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, що фактично настали.
Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Суд оцінив докази, що мали значення для з`ясування змісту та спрямованості умислу ОСОБА_10 , зокрема те, що обвинувачена на ґрунті раптово виниклих, особистих, неприязних відносин, які в неї склались із громадянкою ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, вхопила ОСОБА_12 за волосся та почала тягнути, а після того як остання впала на землю, завдала декілька ударів руками та ногами по тулубу, голові, кінцівках ОСОБА_12 .
Отже, обвинувачена після заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень у життєво-важливий орган, не викликавши швидкої медичної допомоги, а крім цього двічі продовжувала протиправні дії відносно потерпілої.
Таким чином, заподіяння тілесних ушкоджень, їх локалізація і характер, а саме в ділянку життєво важливих органів, та поведінка обвинуваченої після заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, беззаперечно свідчить про спрямованість умислу обвинуваченої.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, сформованим у порядку ст. 94 КПК України, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_10 , кваліфікувавши дії останньої за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Мотиви призначення відповідного покарання.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Крім цього згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Суд, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України визнає як пом`якшуючу покарання обставину обвинуваченої: наявність на утриманні трьох малолітніх дітей - ОСОБА_46 , 2006 р.н., ОСОБА_46 , 2009 р.н., ОСОБА_47 , 2012 р.н.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачена раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має місце реєстрації та місце постійного проживання, де загалом характеризується позитивно, працевлаштована, заміжня, має утриманців, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; позицію сторони захисту щодо виправдовувального вироку, а також позицію потерпілої, яка просила призначити покарання, яке не буде обмежувати волю обвинуваченої; а також наслідки вчиненого кримінального правопорушення та поведінку й оцінку скоєного обвинуваченою, відсутність співчуття до потерпілої, невизнання вини, відсутність відшкодування шкоди потерпілій.
Крім цього в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачена не намагалася виправити наслідків ситуації, не викликала потерпілій після завдання їй тілесних ушкоджень швидку медичну допомогу; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, згідно з якою на час скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України є невеликим злочином; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції інкримінованого злочину у виді штрафу.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Також, вирішуючи питання цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином), а також витрат на правову допомогу суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно із ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Також статті 118, 120 КПК України встановлюють, що процесуальні витрати складаються, зокрема з витрат на правову допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Постановою ВП ВС від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 роз`яснено, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

ВП ВС вказала, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

А невирішення питання про розподіл процесуальних витрат не може бути єдиною підставою для скасування прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень, оскільки не є істотним порушенням вимог КПК та не впливає на вирішення питання кримінально-правової кваліфікації, доведеності винуватості і призначення покарання.

Разом з тим, вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК.

Як вбачається з матеріалів справи між адвокатом ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_8 був укладений договір про надання правової допомоги №21-12/18 від 21.12.2018 року з додатком до договору про надання адвокатом правової допомоги від 21.12.2018 року. Відповідно до умов даного договору та додатку до нього сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання адвокатом правничої допомоги вказаної в п.1 Договору і визначеної Дорученням у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок. Сторони також погодили, що вказаний в пункті 1 цього Додатку розмір гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги вказаної в Договорі і визначеної Дорученням визначено Сторонами з врахуванням складності справи, виходячи із принципів розумності та з врахуванням часу (строку) дії Договору протягом якого Доручення підлягає виконанню.
Відповідно до акту прийому-передачі юридичних послуг від 26.12.2018 року адвокат ОСОБА_9 надав послуги (виконав роботу), а ОСОБА_8 прийняла її на суму 7 500, 00 грн. Також, в даному акті зазначено перелік робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом ОСОБА_9 , необхідних для надання правничої допомоги ОСОБА_8 в якому зазначено процесуальна дія, фактично виконана робота адвокатом, тривалість його роботи та вартість послуг адвоката, який не спростовано стороною захисту.
Згідно квитанції від 26.12.2018 року ОСОБА_8 сплачено адвокату ОСОБА_9 за надання правової допомоги за договором №21-12/18 від 21.12.2018 року гонорар у розмірі 7 500,00 грн.
Окрім того, за подачу цивільного позову ОСОБА_8 було сплачено судовий збір у сумі 1762 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 26.12.2018 року.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_8 були понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 500 грн., однак, при цьому, клопотань про зменшення розміру витрат на правову допомогу від сторони захисту до суду не надходило.
З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.133 ЦПК України, ст.118, 120 КПК України, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з обвинуваченої ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_8 витрат, пов`язаних з наданням останній правової допомоги у розмірі 7 500 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762 грн.
Крім того, згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, що кореспондуються з нормами ст. 1177 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Разом з тим, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.
В судовому засіданні судом було встановлено, що потерпілій було завдано моральну (немайнову) шкоду.
Суд, враховуючи думку учасників процесу в частині наявності моральної (немайнової) шкоди у потерпілої, якій була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, неможливості відновлення попередного стану, та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь потерпілої моральну шкоду у сумі 10 000 гривень.
Отже, цивільний позов у справі потерпілої ОСОБА_8 до Примаченко про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на загальну суму в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, а також підлягають стягненню інші процесуальні витрати, які були понесені потерпілою в межах даного кримінального провадження, зокрема, витрат, пов`язаних з наданням останній правової допомоги у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.
Згідно ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено 1762,0 грн. Позов задоволено на 40 %. Тому відшкодуванню підлягає 40 % понесених витрат, в сумі 704,80 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_10 не обирати.
Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити ОСОБА_10 покарання в виді штрафу в розмірі 850,0 (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).
Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) гривен, завданої в наслідок вчинення злочину, витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 (сімсот чотири грн. 00 коп.) гривні та витрати на правову допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень, всього 18204,50 (вісімнадцять тисяч двісті чотири ) гривні 50 копійок
Запобіжний захід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази у справі відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1