ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/5407/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/580/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне тяжке тілесне ушкодження
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
перекладача - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-27.10.2009 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 29.06.2011 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 6 місяців арешту;
-21.02.2012 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
-10.06.2014 року Київо-Сятошинським районним судом м. Київської області за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнився 16.08.2016 року за закінченням строку покарання,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. ст. 121 КК України і призначено йому покарання
за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді трьох років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 121 КК України - у вигляді семи років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, призначено обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді семи років позбавлення волі.
Строк відбування призначеного покарання встановлено рахувати з 24.06.2018 року.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, залишено без змін до вступу вироку в законну силу.
Згідно вироку? 23.04.2018 року близько 17 години 25 хвилин ОСОБА_7 знаходячись у маршрутному таксі № 304, на зупинці громадського транспорту «вул. Молодіжна», що розташована за адресою: м. Харків, вул. Молодіжна 142/5, побачив раніш незнайому потерпілу ОСОБА_10 , яка стояла поруч та тримала в руці жіночу сумку, і в нього виник прямий умисел на таємне викрадення майна останньої з корисливого мотиву. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 таємно викрав з сумки ОСОБА_10 гаманець з її грошовими коштами в сумі 1200 грн. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 1200 грн.
Крім того, 23.06.2018 року близько 22 години ОСОБА_7 знаходячись біля ринку «ХТЗ», який розташований за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, 99, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, які виникли в ході сварки з ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, завдав останньому один удар ножем в грудну клітину, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 тілесне ушкодження у виді колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини проникаюче в ліву плевральну порожнину з пошкодженням внутрішньої грудної артерії, яке супроводжувалось потужною внутрішньою плевральною кровотечею. Заподіяне ОСОБА_11 тілесне ушкодження є тяжким, як небезпечне для життя потерпілого.

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_8 , просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі та застосувати положення ст. 75 КК України звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.
Вказує, що призначене покарання є занадто суворим, а виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Обвинувачений в судовому засіданні фактичних обставин справи не оспорював, пояснив що тілесні ушкодження потерпілому якщо і спричинив то не тяжкі, а легкі. У скоєному щиро покаявся.
При цьому суд не врахував, що обвинувачений має постійне місце проживання, активно сприяв розкриттю злочинів, має постійне місце проживання в Україні, адміністративних стягнень не має.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Апелянт в своїй апеляційній скарзі фактичні обставини справи не оспорює, а лише просить змінити оскаржуваний вирок та пом`якшити призначене покарання.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, як за вчинення корисливих злочинів, так і за вчинення злочину проти життя та здоров`я людини, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, не одружений, не працевлаштований.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого встановлено рецидив злочину.
Таким чином висновок суду стосовно виду та розміру покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_7 як за кожне кримінальне правопорушення так і остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України - є обґрунтованим.
Що стосується апеляційних доводів апелянта стосовно можливості пом`якшення йому покарання та застосування положень ст. 75 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

На думку колегії суддів, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів і злочинів проти життя та здоров`я, у обвинуваченого відсутні умови для пом`якшення покарання.

Відсутні підстави і для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 16.08.2016 року звільнився з місць позбавлення волі та вже 23.04.2018 року вчинив крадіжку, а 23.06.2018 року вчинив злочин проти життя та здоров`я, завдав удар ножем у грудну клітину потерпілого.

Таким чином обвинувачений наполегливо не бажає стати на шлях виправлення, продовжує систематичну злочинну діяльність, більш того вчиняє тяжкі злочини.

Вказане свідчить про те, що саме остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, з реальним його відбуттям відповідає меті покарання.

Відтак, призначене обвинуваченому остаточне покарання є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задволення.
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді