Справа № 740/434/21
Провадження № 1-кп/740/205/21
УХВАЛА

25 лютого 2021 рокум. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в м. Ніжині у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.5 ст.27, ч.3 ст.365, ч.2 ст.384 КК України,

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000344 від 08.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.5 ст.27, ч.3 ст.365, ч.2 ст.384 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Пояснив, що через неявку обвинувачених та їх захисників за викликом для вручення обвинувального акта він з додатками був направлений їм поштою.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зазначили, що обвинувальний акт їм невручений та вказали, що прокурор має забезпечити вручення їм обвинувального акта з додатками.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вважав доцільним призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, хоча, на його думку він і не відповідає вимогам КПК України. Однак його повернення прокурору не сприятиме досягненню завдань кримінального провадження і призведе до порушення розумних строків прийняття процесуальних рішень та виконання процесуальних дій. Повідомив, що копії обвинувального акта та додатків до нього він отримав засобами поштового зв`язку.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 зазначив, що оскільки він не отримував копії обвинувального акта і додатків до нього, то висловити думку щодо відповідності його вимогам КПК України не може. Зазначив, що невручення йому обвинувального акта є наслідком того, що для вчинення відповідної процесуальної дії його не викликали у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 не заперечував проти призначення судового розгляду. Повідомив, що він копії обвинувального акта з додатками до нього отримав як безпосередньо, про що засвідчив підписом в розписці, так і поштою.

Потерпілий ОСОБА_9 не заперечував проти призначення судового розгляду.

Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта суд виходить з наступного.

Вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, встановлений ст.291 КПК України.

Кримінальним процесуальним законом передбачено, що після закінчення досудового розслідування, до суду передається обвинувальний акт, до якого додається реєстр матеріалів досудового розслідування, та інші, передбачені ст.291 КПК України документи.

Закон не висуває інших вимог до обвинувального акту, крім тих, які зазначені в ст.291 КПК України.

Законною підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність змісту самого обвинувального акту вимогам саме ст.291 КПК України.

У підготовчому засіданні не встановлено суттєвих невідповідностей змісту обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, тобто таких, які б унеможливили проведення на його підставі судового розгляду з дотримання загальних засад кримінального провадження.

Водночас встановлено, що обвинувальний акт з додатками не отримали обвинувачені та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 .

Разом з тим зазначені документи отримали захисники обох обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 .

Положення ст. 293 КПК України щодо вручення прокурором підозрюваним і їх захисникам обвинувального акта одночасно із зверненням із ним до суду спрямовані на забезпечення гарантій обвинуваченим бути обізнаним із висунутим обвинуваченням і мати можливість для підготовки захисту від нього.

Ураховуючи, що захисники кожного із обвинувачених, окрім адвоката ОСОБА_6 , копії обвинувальних актів з додатками отримали, суд вважає, що обвинуваченим і їх захисникам забезпечено право знати суть обвинувачення і можливість для підготовки для захисту.

Крім того, головуючий у справі після призначення справи до судового розгляду повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання, відповідно до вимог ч.2 ст.317 КПК України.

Таким чином, факт невручення прокурором безпосередньо під розписку обвинуваченим копії обвинувального акта з додатками до нього за конкретних обставин даної справи не є таким, що може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що справа підсудна Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України. Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4, 6 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Також захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання у порядку ч. 2 ст. 303 КПК України подано скаргу на постанову Генерального прокурора від 28.08.2020 про заміну групи прокурорів у зазначеному кримінальному провадженні № 0000344 від 08.02.2020.

Суть доводів скарги зводиться до того, що всупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України у мотивувальній частині оскаржуваної постанови не викладено зміст обставин, які стали підставами для її прийняття, мотиви прийняття даної постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Зазначає, що підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для заміни прокурора у мотивувальній частині постанови не наведено, а на час прийняття рішення вони були відсутні. Вказує, що правових підстав для включення Генеральним прокурором до групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурорів Ніжинської місцевої прокуратури не було, оскільки згідно із законодавством Генеральний прокурор не є по відношенню до них прокурором вищого рівня та керівником відповідного органу прокуратури Ніжинської місцевої, вони не перебували у процесуальних відносинах.

Заслухавши адвоката ОСОБА_5 , який просив скаргу задовольнити, обвинувачених, адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які її підтримали, прокурора який заперечував проти задоволення скарги, потерпілого, який не сформулював свою позицію щодо скарги, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Відповідно до пункту 2 розділу ІV Організація діяльності прокурорів під час проведення досудового розслідування Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні, затвердженого наказом ГПУ від 28.03.2019 № 51, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.04.2019 за №363/33334, (далі - Порядок) керівники прокуратур усіх рівнів, структурних підрозділів прокуратур усіх рівнів, їх перші заступники та заступники відповідно до розподілу обов`язків та у межах повноважень, передбачених КПК України: у складному кримінальному провадженні відповідною постановою визначають групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у провадженні, у тому числі з числа прокурорів прокуратур різних рівнів, а також прокурора для керівництва такою групою (старшого групи прокурорів), який забезпечує загальне планування, розподіл обов`язків та навантаження між членами групи, доступ членів групи до накопиченої інформації, організацію обміну потрібною інформацією, контроль за своєчасністю та повнотою проведення процесуальних і слідчих дій, враховує мотивовані позиції прокурорів групи щодо додержання вимог законодавства, виконання завдань кримінального провадження, реагує на факти порушень вимог кримінального процесуального законодавства. Наведений Порядок, і зазначені його положення є чинними. Суд не вбачає в них невідповідності вимогам КПК України, оскільки КПК України не містить заборони створювати групи прокурорів з числа прокурорів прокуратур різних рівнів.

Вузьке застосування тільки положень ч. 3 ст.17 Закону України "Про прокуратру" щодо визначення прокурора вищого рівня є правильним для цілей встановлення прокурора вищого рівня коли такий термін застосовано у приписах КПК України (наприклад ст. 308 КПК України). Для визначення керівника відповідного органу прокуратури у розумінні ст. 37 КПК України, на думку суду, слід керуватися положеннями Закону України "Про прокуратуру" виходячи з їх системного і комплексного розуміння.

Відповідно до ч. 4 ст. 7, ч. 1, 2 ст. 8, п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про прокуратуру» Офіс Генерального прокурора є органом прокуратури вищого рівня щодо обласних та окружних прокуратур, Офіс Генерального прокурора організовує та координує діяльність усіх органів прокуратури, Офіс Генерального прокурора очолює Генеральний прокурор, Генеральний прокурор організовує діяльність органів прокуратури України, у тому числі визначає межі повноважень Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур у частині виконання конституційних функцій.

У зв`язку із наведеним суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення Генерального прокурора з підстав не перебування його у процесуальних відносинах з прокурорами Ніжинської місцевої прокуратури, включення до групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурорів прокуратур різних рівнів, а також з підстав прийняття цього рішення Генеральним прокурором, оскільки саме Генеральний прокурор є однією з уповноважених на прийняття такого рішення осіб, адже він є керівником відповідного органу прокуратури у розумінні ст. 37 КПК України, тобто того органу прокуратури, юрисдикція якого в силу вищенаведених положень Закону України "Про прокуратуру" поширюється на всі органи прокуратури, у тому числі на ті, прокурори яких включенні до групи прокурорів у провадженні.

Згідно із ч.ч. 1, 3, 5 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Суд вважає переконливими доводи адвоката ОСОБА_5 про те, що постанова прокурора не в повній мірі відповідає встановленим п. 5 ч. 2 ст. 110 КПК України вимогам щодо її вмотивованості.

Однак, якщо ці порушення не призвели до прийняття рішення, внаслідок якого порушувалися б загальні засади кримінального провадження, вони не можуть слугувати достатньою підставою для скасування рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Для визначення, того чи додержано вимог закону при прийнятті оскаржуваного рішення слід з`ясувати, чи наявні були передбачені законом підстави для його прийняття.

У відповідності до принципу змагальності наявність або відсутність обставин, що свідчили б про існування підстав для прийняття рішення підлягає встановленню виходячи з оцінки наданих сторонами доказів та їх аргументів і доводів, наведених на відстоювання своєї позиції.

Прокурор пояснив, що підставами для заміни слугували кадрові зміни. У підготовчому судовому засіданні доказів на підтвердження цих обставин надати не зміг.

Оскарження постанови про заміну групи прокурорів на стадії досудового розслідування не передбачено. Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарга на постанову може бути предметом розгляду під час підготовчого судового засідання.

Нормами ст.ст. 314 317 КПК України не передбачено, які рішення може прийняти суд за результатами розгляду скарги на постанову про заміну групи прокурорів у підготовчому судовому засіданні.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

З урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарги на постанову про заміну групи прокурорів під час підготовчого судового засідання.

Таким чином, прийняття рішення про скасування оскаржуваної постанови судом під час підготовчого судового засідання можливе за умов встановлення для цього підстав.

Проте, перевірка наявності таких підстав передбачає необхідність всебічного та об`єктивного дослідження судом доказів у їх сукупності під час безпосереднього судового розгляду, що на даній стадії виключається.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення у підготовчому судовому засіданні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову Генерального прокурора від 28.08.2020 про заміну групи прокурорів у зазначеному кримінальному провадженні № 0000344 від 08.02.2020.

Щодо заперечень захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданих в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України, на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №752/2794/20 про продовження строку досудового розслідування, суд також зазначає, що оскільки доводи, викладені у запереченнях повно, всебічно та об`єктивно можуть бути досліджені судом тільки під час безпосереднього судового розгляду та дослідження доказів у цьому кримінальному провадженні, які на даній стадії відсутні у суду і не можуть бути долучені стороною обвинувачення до обвинувального акту, то дані заперечення для їх урахування під час судового розгляду без прийняття окремого процесуального рішення за ними підлягають долученню до матеріалів кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 309 КК України заперечення проти ухвал слідчого судді, які під час досудового розслідування не можуть бути оскарженні в апеляційному порядку, можуть бути подані під час підготовчого провадження.

Інших скарг, клопотань, заперечень, у тому числі щодо виклику свідків, обрання запобіжних заходів, вчинення інших дій необхідних для підготовки до судового розгляду від учасників провадження у підготовчому судовому засідання не надійшло.

Керуючись ст. 291, 293, 314-316, 369-372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000344 від 08.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.5 ст.27, ч.3 ст.365, ч.2 ст.384 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області суддею одноособово на 14 годину 00 хвилин 03 березня 2021 року.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, обвинувачених, їх захисників.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову Генерального прокурора ОСОБА_10 від 28.08.2020 про заміну групи прокурорів у зазначеному кримінальному провадженні відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1