Сарненський районний суд
Рівненської області _________________________________________________
Справа № 572/1769/21
Провадження № 1-кс/572/382/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 18 червня 2021 року (справа №572/1769/21) у межах кримінального провадження № 0000233 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки «МАН 19.41», 2000 року випуску, червоного кольору, державні номерні знаки НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та який перебував у фактичному володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний документ на транспортний засіб містив явні ознаками підробки.

ОСОБА_5 звернулась до Сарненського районного суду з клопотанням про скасування арешту майна, просить повернути транспортний засіб марки «МАН 19.41», 2000 року випуску, червоного кольору, державні номерні знаки НОМЕР_1 - власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , та який перебував у фактичному володінні ОСОБА_6 , який має значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ, адже використовувався правопорушником під час своєї злочинної діяльності, зокрема водієм було надано реєстраційний документ на транспортний засіб НОМЕР_1 , з явними ознаками підробки, з відсутніми захисними голограмами реєстраційного документа, також було виявлено пошкодження таблички пін коду, який може бути знаряддям вчинення злочину та має значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.

Арешт майна відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який і йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

ОСОБА_5 зазначає, що підставами для скасування арешту на автомобіль є тривале зберігання під відкритим небом та впливом атмосферних чинників, через що погіршиться його технічний стан, чим спричиниться їй матеріальну та моральну шкоду; подальший арешт, порушує гарантоване державою право власності та суперечить Конституції України, ЦК України, КПК України та міжнародному законодавству; збереження речового доказу можливе і без обмеження права користуватися та розпоряджатися.

Прокурор просить в задоволені клопотання відмовити в повному обсязі у зв`язку з тим, що арештоване майно у провадженні визнано речовим доказом та в ході розслідування необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій із вказаним майном.

ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали, просять скасувати арешт майна, а саме на транспортний засіб марки «МАН 19.41», 2000 року випуску, червоного кольору, державні номерні знаки НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Пунктом 7 частини 1 статті 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Доказів того, що по кримінальному провадженню проведені чи призначені експертизи, суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, те що автомобіль марки «МАН 19.41», 2000 року випуску, червоного кольору, державні номерні знаки НОМЕР_1 вилучено у його водія ОСОБА_6 , який не є його власником, та на праві власності належить ОСОБА_5 , які жодного відношення до даного кримінального провадження не мають, повідомлення про підозру не вручено. Факт вилучення належного ОСОБА_5 транспортного засобу порушує її право власності на володіння та користування ним, та неповернення його власнику призводить до заподіяння значних збитків, а тому слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання в частині накладення арешту на вилучений транспортний засіб, для забезпечення проведення слідчих (розшукових) дій, з метою забезпечення арешту майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Транспортний засіб марки «МАН 19.41», 2000 року випуску, червоного кольору, державні номерні знаки НОМЕР_1 та ключі від нього повернути безоплатно у користування його власнику ОСОБА_5 без права його відчуження (купівлі-продажу, дарування, тощо) до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0000233 від 15.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: