Справа № 161/6083/21
Провадження № 1-кп/161/707/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 18 травня 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 13 січня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рожище, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з вищою освітою, військовослужбовця ЗСУ за контрактом осіб офіцерського складу, начальника зв`язку командира взводу зв`язку танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «капітан», учасника бойових дій, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , зазначене кримінальне правопорушення вчинив за таких обставин.

30 серпня 2020 року між ОСОБА_4 та Міністерством оборони України в особі командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_6 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 2 (два) роки.
Наказом командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №238 від 30 серпня 2020 року ОСОБА_4 призначено на посаду начальника зв`язку - командира взводу зв`язку танкового батальйону НОМЕР_2 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_1 ).

Будучи військовослужбовцем за контрактом Збройних Сил України капітан ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

В період часу із 5 по 10 січня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, перебуваючи на території паркової зони по АДРЕСА_3 , відшукав 3 (три) патрони, які належать до боєприпасів і є проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, зразка 1943 року виробництва СРСР та 4 (чотири) патрони, які належать до боєприпасів і є проміжними патронами калібру 5,45х39мм, зразка 1974 року виробництва СРСР, які незаконно придбав шляхом привласнення знайденого, та в подальшому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, не маючи передбаченого законом дозволу, умисно, всупереч «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 622 від 21 серпня 1998 року, незаконно переніс їх до місця проживання, а саме до приміщення квартири АДРЕСА_4 , де розпочав їх незаконно зберігати.
В подальшому, в період часу із 5 по 10 січня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), утримуючи при собі, незаконно переніс частину боєприпасів, а саме 2 (два) патрони калібру 5,45х39 мм, зразка 1974 року виробництва СРСР до господарського приміщення на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де продовжив їх незаконно зберігати.
23 січня 2021 року близько 10 години 27 хвилин, працівниками Луцького РУП ГУНП у Волинській області у приміщенні квартири АДРЕСА_4 під час проведення санкціонованого обшуку виявлено та вилучено 3 (три) патрони, які належать до боєприпасів і є проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, зразка 1943 року виробництва СРСР та 2 (два) патрони, які належать до боєприпасів і є проміжними патронами калібру 5,45х39мм, зразка 1974 року виробництва СРСР та, того ж дня близько 13 години 31 хвилини, у господарському приміщенні на території домоволодіння АДРЕСА_1 , під час проведення санкціонованого обшуку, виявлено та вилучено 2 (два) патрони, які належать до боєприпасів і є проміжними патронами калібру 5,45х39мм, зразка 1974 року виробництва СРСР, які ОСОБА_4 незаконно придбав, переносив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у незаконному поводженні із бойовими припасами, а саме їх придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що він дійсно за вказаних обставин та місця вчинив дане кримінальне правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся. Просив суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у незаконному поводженні із бойовими припасами, а саме їх придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується по місцю проживання, працевлаштований проходить військову службу за контрактом в Збройних Силах України, з 30 серпня 2020 року тобто станом на даний час являється військовослужбовцем Збройних Сил України, по місцем служби характеризується виключно позитивно, що стверджується характеристиками та грамотами, наявними в матеріалах кримінального провадження, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має на утриманні неповнолітню дитину, являється учасником бойових дій.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Згідно правової позиції Конституційного Суду України у рішенні № 15-рп/2004 від 02.11.2004 року окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Враховуючи вищевикладене, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, його майновий стан, відношення до скоєного, суд вважає за доцільне застосувати ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не передбаченого санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на певний строк, з відрахуванням в доход держави 10 відсотків із суми грошового забезпечення, відповідно до ст. 58 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 29 січня 2021 року скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України призначивши покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді службового обмеження строком на 1 (один) рік, із відрахуванням 10 відсотків із суми його грошового забезпечення в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судових балістичних та технічних експертиз на загальну суму 10787 (десять тисяч сімсот вісімдесят сім ) грн. 70 коп.

Речові докази: Згідно постанов про визнання речей речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 24 січня 2021 року, про визначення місця зберігання речових доказів від 09 березня 2021 року та 11 березня 2021 року, а саме: пістолет із коробкою до нього, рушниця без маркувальних позначень, ніж із чохлом, глушник, магазин до автомату, предмет з загостреним кінцем, рукояткою та саморобним чохлом, накладка до рукоятки пістолету; ніж із маркувальним позначенням СТ СИБРТЕХ, які передані на відповідальне зберігання в камеру схову Луцького РУП передати за належністю ОСОБА_4 , всі інші речові докази, які вказані в зазначених вище постановах від 24 січня 2021 року, 09 березня 2021 року та 11 березня 2021 року та передані на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Луцького РУП - знищити.
Арешт на майно, який накладений ухвалою слідчого судді 29 січня 2021 року скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: