Справа №127/1493/21
Провадження №1-кп/127/65/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 ,
перекладача: ОСОБА_11 ,
розглядаючи у закритому судовому засіданні в залі суду №13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 303, ч.3 ст. 303 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001266 від 12.06.2020 року, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.. 3 ст. 303, ч. 3 ст. 303 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в зв`язку з тим, що вони обвинувачуються, зокрема, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 303 КК України замах на втягнення особи в зайняття проституцією, вчинене повторно, організованою групою та за ч. 3 ст. 303 КК України сутенерство, вчинене повторно, щодо неповнолітнього, організованою групою. Наразі судове провадження у даному кримінальному провадженні не завершене, ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо обох обвинувачених не зникли та не зменшились.
Зокрема, що стосується обвинуваченої ОСОБА_4 то продовжує існувати ризик того, що вона перебуваючи на волі зможе переховуватися від суду, оскільки у неї відсутні стійкі соціальні зв`язки, такі як, постійне місце проживання, робота. Крім того, зможе продовжити злочинну діяльність, впливати на свідків у кримінальному провадженні, що проявилось у відмові свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 від дачі показань, які могли б викрити неправомірну діяльність обвинуваченої, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Що стосується обвинуваченого ОСОБА_6 то продовжує існувати ризик того, що перебуваючи на волі він зможе переховуватися від суду, оскільки не має постійного місці проживання, роботи та будь яких законних джерел доходів. Також, перебуваючи на волі зможе продовжити свою злочинну діяльність та впливати на свідків у кримінальному провадженні, що проявилось у відмові свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 від дачі показань, які могли б викрити неправомірну діяльність обвинуваченого, крім того зможе перешкоджати провадженню іншим чином
Беручи до уваги викладене, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, наявність існування ризиків, тяжкість вчиненого злочину, жоден із більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ніж тримання під вартою, не може запобігти існуючим ризикам з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а тому існують всі підстави для продовження їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що ризиків не існує, в обвинуваченої наявне місце проживання, яке зазначене в обвинувальному акті, крім того вона є раніше не судимою та притягується до кримінальної відповідальності вперше, здійснення тиску на свідків прокурором не доведено і є лише його припущенням, тому просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника, крім того зазначила, що не здійснювала тиску на свідків та не є організатором вчинення даного кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вказав, що клопотання прокурора є необґрунтованим, у ньому не зазначено докази, які б свідчили про продовження існування ризиків, крім того клопотання не відповідає вимогам КПК України, а тому існують всі підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника, просив змінити запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 підтримала заперечення колег на клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 підтримав думку своїх колег, крім того зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованими, а ризики, які зазначені у них не доведені.

Обвинувачена ОСОБА_8 підтримала думку свого захисника.

При вирішенні питання, щодо запобіжних заходів застосованих до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , суд дослідивши письмові клопотання прокурора, заслухавши пояснення сторони обвинувачення та захисту, дослідивши обвинувальний акт вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжних заходів обвинуваченим у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, суд враховуючи, те що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 303, ч. 3 ст. 303 КК України, тобто у вчиненні тяжких умисних злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема за ч. 3 ст. 303 КК України на строк до 10 років, з конфіскацією майна, не має достатніх соціально-стримуючих факторів та соціальних зв`язків, оскільки не має постійного місця проживання, місця роботи та законного джерела доходу, що свідчить про можливість переховуватися від суду, усвідомлюючи міру покарання, яка може бути до неї застосована. Також перебуваючи на волі ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, оскільки суд приймає докази, безпосередньо досліджені судом, а на даний час в кримінальному провадженні свідки ще не допитані. З врахуванням вищевикладеного, вимог ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», суд приходить до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не може запобігти існуючим в кримінальному провадженні ризикам, визначених в п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 слід продовжити застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Також, суд враховує те, що відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 303, ч. 3 ст. 303 КК України, тобто, у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що свідчить про можливість останнім переховуватися від суду, а також чинити незаконний вплив на свідків в кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, оскільки суд приймає докази, безпосередньо досліджені судом, а на даний час в кримінальному провадженні свідки ще не допитані. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 не має достатніх соціально-стримуючих факторів, соціальних зв`язків та законного джерела доходу, що свідчить про те, що перебуваючи на волі зможе продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. З врахуванням вищевикладеного, вимог ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», суд приходить до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним в кримінальному провадженні ризикам, визначених в п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а ОСОБА_6 слід продовжити застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8 Конституції України, ст. ст. 29, 31, 42, 68, 176-178, 183, 197, 291, 314 - 316, 370-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, з 25 березня 2021 року до 23 травня 2021 року включно.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, з 25 березня 2021 року до 23 травня 2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1