ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/373/21
Провадження № 1-в/210/92/21

"17" лютого 2021 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2

учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор ОСОБА_3 , засуджений ОСОБА_4 , захисник засудженого - адвокат ОСОБА_5 , представник ДУ "КВК № 80" - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження (відеоконференції) клопотання ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 29.12.2009р. Апеляційним судом Дніпропетровської області за п.п. 6,11 ч. 2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна; відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)»

початок строку відбування покарання 27.03.2009 р., кінець - 29.01.2022 р.,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія № 80», звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення.
Клопотання подане до суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Позиції сторін.
ОСОБА_4 своє клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що має заохочення, режим відбування покарання не порушує, працює.
Представник КВК № 80 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 , підтримала клопотання засудженого.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_4 за період відбуття покарання мав стягнення. На думку прокурора, кінцева мета покарання не досягнуто, а звернення до суду із заявою про застосування пільги за статтею 81 КК України є передчасним.
Обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2009 року, за ст.115 ч.2 п.6, п.11 КК України, до покарання у вигляді 14 років позбавлення волі, з конфіскацією усього особисто йому належного майна. Строк покарання рахується з 27 березня 2009 року.
Ухвалою Верховного Суду України від 25 травня 2010 року, вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2009 року, залишено без змін.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року, ОСОБА_4 зараховано в строк відбування покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2009 року, час попереднього ув`язнення за період з моменту затримання, з 27 березня 2009 року по день набрання вироком законної сили, - 25 травня 2010 року, згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).
03 листопада 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 26 лютого 2019 року залишено без задоволення. В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що матеріалами справи не підтверджено, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення. В матеріалах особової справи наявні відомості про те, що засуджений протягом строку відбування покарання мав два стягнення, має три заохочення, які були отримані в 2012 році, в 2015 році, та в 2016 році. Крім того, як вбачається з характеристики, ОСОБА_4 безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, та не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 травня 2019 року вказана ухвала залишена без змін.
Отже, ОСОБА_4 , в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.04.2009 року.
Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_4 під час утримання в Дніпровському слідчому ізоляторі характеризувався негативно, мав 1 стягнення. Заохочень не мав.
З 05 вересня 2010 року відбував покарання в Державній установі «Сокальській виправна колонія № 47», характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 28 березня 2012 року відбував покарання в Державній установі «Дрогобичінська виправна колонія № 40», характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 16 травня 2012 року відбував покарання в Державній установі «Личаківська виправна колонія № 30», характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 03 березня 2013 року відбував покарання в Державній установі «Дрогобичінська виправна колонія № 40», характеризувався посередньо, мав 1 стягнення, та 2 заохочення.
З 29 травня 2015 року відбував покарання Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)», характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 29 червня 2015 року проходив курс лікування в Дніпропетровській міжобласній лікарні, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. :
З 08 серпня 2015 року відбував покарання Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)», характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 07 грудня 2015 року утримувався в Установі виконання покарань № 3 (м. Кривого Рогу), характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 07 березня 2019 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)». За допущені порушення установленого порядку відбування покарання 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущені порушення виражались у порушенні розпорядку дня та нетактовній поведінці. На теперішній час стягнення погашені в установленому законом порядку, характеризується посередньо. Має заохочення.
За необхідності залучається на виробництві колонії, в цеху «ДПД - 2».
Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ним неслужбових стосунків.
Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.
Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.
Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Відповідно до ст.123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», а також приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі.
Відповідно до статті 126 КВК України до підвищення загальноосвітнього рівня та професійно - технічного рівня не залучався у зв`язку із наявністю відповідної освіти.
Відповідно до статті 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій, а саме приймає участь у гуртку «Спортивне життя», проявляє корисну активність в організації цієї роботи.
Відповідно до статей 110,112 КВК України підтримує соціально-корисні; зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, був на 26 побаченнях, отримав 34 посилки, 26 передач, постійно пише листи, здійснює телефонні переговори.
З довідки про наявність стягнень та заохочень вбачається, що за період відбування покарання в Криворізькій ВК №80 станом на 27.01.2021 року ОСОБА_4 має 4 (чотири) заохочення за сумлінну поведінку, сумлінне ставлення до праці та за зайняте 3-е місце в матчевій зустрічі з настільного тенісу, а також 4 (чотири) стягнень, які погашені станом на січень 2021 рік.
Мотиви та висновку суду
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин (ч.2, п. 3 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.
Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.
Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Розглядаючи клопотання засудженого щодо застосування умовно-дострокового звільнення, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за умисний особливо тяжкий злочин. За весь час відбування з 27.03.2009 року січень 2021 року засуджений мав чотири стягнення, два з яких отримані в 2020 році, однак які погашені у встановленому законом порядку, та лише чотири заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці у липні 2013 року, у січня 2015 року та у січня 2021 року, і це ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення та його поведінка зазнає позитивних змін.
Станом на момент звернення до суду із клопотанням про застосування ст. 81 КК України, стягнення, застосовані до засудженого у період відбування покарання стягнення погашені. Поряд із цим, засуджений за весь період відбування покарання отримав лише 4 заохочення, одне з яких у січні 2021 року. До січня 2021 року засуджений мав заохочення лише в 2016 році. Даний факт не може свідчити, що засуджений довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Крім того, об`єктивно згідно з даними адміністрації установи виконання покарань, засуджений не довів свого виправлення, наявність стягнень, які погашені, та кількість отриманих заохочень, одне з яких перед зверненням до суду, свідчить про непослідовний процес виправлення і у сукупності із дослідженими даними не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.
Як вбачається з щоденника індивідуальної роботи із засудженим та характеристики, ОСОБА_4 станом на 27 січня 2021 року лише стає на шлях виправлення, однак не став та не довів свого виправлення, що є безумовною підставою для умовно-дострокового звільнення.
Крім того, відносно засудженого ОСОБА_4 24 червня 2017 року було розглянуто на адміністративній комісії відповідно ст. 82 КК України, але згідно поданої заяви, відмовився від заміни не відбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, в зв`язку з сімейними обставинами.
02 серпня 2018 року засудженого було розглянуто ОСОБА_4 на адміністративній комісії згідно статті 81 КК України, але у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеня виправлення, а саме став на шлях виправлення, йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні.
Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.
Залучення до праці на виробництві безумовно характеризує позитивно засудженого, та свідчить про його бажання виправитись. В той же час, враховуючи що за останні роки відбування покарання, піля відмови в застосуванні пільг в 2019 році, засуджений отримав декільки стягнень (у 2020 році) та лише одне заохочення (2021р.) вказана обставина сутттєво вплинуло на оцінку ступеня виправлення ОСОБА_4 , що відображено в щоденнику індивідуальної роботи із засудженим, і яка не може бути залишена поза увагою суду при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення.
Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_4 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на те, що ОСОБА_4 не довів свого виправлення, під час відбування покарання порушував режим відбування покарання, а також тяжкість злочину, скоєного ОСОБА_4 не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України, тому клопотання є передчасним.
В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" копії ухвал - для відома та вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 19 лютого 2021 року о 15 год. 10 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1