Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/8457/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3
представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_4 ,
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в режимі відоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення посилаючись на те, що відбута частина покарання дозволяє звернутись до суду з даним клопотанням, відповідно до вироку суду позову по справі не має, вину у скоєному злочині визнав повністю та щиро розкаюється, має дружину та двох дітей, офіційно працевлаштований, має три заохочення, стягнень не має, за час відбування покарання режиму утримання не порушував.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що відсутні підстави для застосування УДО, засуджений раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі злочини, належні висновки не зробив, що суперечить вимогам ст.50 КК України, а також звернув увагу на характеризуючі дані та злочинну спрямованість особи.

Представник ДУ «БВК (№35)» не підтримав вимоги клопотання, вважаючи його передчасним.

Суд, вислухавши засудженого, представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Баришівського районного суду Київської області від 13.03.2018 року, яким засуджений за ч.3 ст. 185, ст.395, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.10.2018 року, вищевказаний вирок залишено без змін.

Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 14.06.2019 року, з часу фактичного затримання, кінець строку 14.06.2022 року.

Згідно характеристики, наданої В.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», ОСОБА_6 за час перебування у ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В Бучанській виправній колонії № 85 знаходився з 12.07.2019 року. За час відбування покарання характеризувався позитивно, мав 2 заохочення, стягнень не мав.

З 23.09.2020 року відбуває покарання в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», за час відбування покарання характеризуються посередньо, встановлений режим відбування покарання не порушує, отримав 2 заохочення, стягнень не має, працевлаштований робітником в їдальні установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбаченні законом вимог персоналу установи, приймає участь в роботах по благоустрою установи, вину у скоєному за вироком визнав, має заборгованість 88 179 грн. 48 коп. 18.06.2020 комісією Державної установи «Бучанська виправна колонія №85» відмовлено у застосуванні ст.101 КВК України, за заявою засудженого. 13.01.2021 комісією Державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, у зв`язку з тим, що мав недостатній рівень виправлення. 07.07.2021 комісією Державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, у зв`язку з тим, що мав недостатній рівень виправлення.

Сумлінна поведінка полягає в дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання до якого ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжкого злочину, суд враховує, що він має два заохочення, які застосовані до нього 27.04.2021 року та 27.07.2021 року, порушень режиму утримання не допускав, стягнень не має, працевлаштований на підприємстві установи.

Разом з тим, суд вважає, що застосовані до ОСОБА_5 заохочення не мають системного характеру, оскільки застосовані за підсумками роботи за відповідний квартал року, та із значним проміжком часу, що є недостатнім для оцінки його сумлінності ставлення до праці.

Окрім того, судом також встановлено, що засуджений ОСОБА_5 протягом 1990-2018 років 8 разів засуджувався за умисні нетяжкі та тяжкі злочини. Неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Починаючи з 2004 року, до нього застосовувалося двічі звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, а також двічі звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково.

Оцінюючи вищевказане у сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки, кожного разу після звільнення, спочатку з випробуванням з іспитовим строком, а потім під час умовно-дострокового звільнення, вчиняв нові умисні корисливі злочини проти власності, суспільна небезпечність яких не зменшувалась.

У суду відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто підстави, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що мета покарання щодо його виправлення в даному випадку не досягнута, а тому не знаходить законних підстав для задоволення клопотання. Крім того, незважаючи на неодноразове звільнення від відбування покарання умовно-достроково та призначення покарання з іспитовим строком, проявлений судом гуманізм до ОСОБА_5 на дав бажаних результатів, останній знову вчиняв злочини. Вказане є свідченням тривалого злочинного спрямування його поведінки та впертого небажання стати на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 74, 81 КК України, керуючись ст.ст.371, 372, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 11.08.2021 о 10 год. 00 хв.

СуддяОСОБА_1