Справа № 624/105/21
провадження № 1-кп/624/24/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кегичівка, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сахновщина, Сахновщинського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, офіційно не працюючого, військовозобов`язаного, інвалідності немаючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Чапаєве, Кегичівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, офіційно не працюючого, перебуваючого на обліку в центрі зайнятості, військовозобов`язаного, інвалідності немаючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення - прокурора Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 ,
- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_7 , -
в с т а н о в и в:

26.11.2020 близько 17:30 години, ОСОБА_3 , за попередньою змовою зі ОСОБА_4 , знаходячись на території тракторної бригади СТОВ «Мрія», що розташована за адресою: вул. Шкільна с. Бесарабівка Кегичівського району Харківської області, де обидва працювали охоронцями, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, таємно та протиправно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, а також, що їхні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_3 почав реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме разом з ОСОБА_4 , який підготував заздалегідь білі полімерні мішки, разом склали до них частини металевих конструкцій (металобрухт), які знаходилися на території та перебувають на балансі підприємства СТОВ «Мрія».
Після чого частини металевих конструкцій (металобрухт) загальною вагою 112,75 кг ОСОБА_3 разом зі ОСОБА_4 віднесли та поклали до автомобіля ВАЗ 21013, д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , з метою їх подальшого викрадення шляхом вивезення їх з території підприємства на вказаному автомобілі, але свій злочинний намір довести до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були зупинені працівниками відділу безпеки СТОВ «Мрія».

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №12 від 21.12.2020 ринкова вартість металобрухту вагою 112,75 кг складає 580 грн 67 коп, тому даними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було завдано збитки в сумі 580 грн 67 коп СТОВ «Мрія».
26.11.2020 близько 17:30 години, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_3 , знаходячись на території тракторної бригади СТОВ «Мрія», що розташована за адресою: вул. Шкільна с. Бесарабівка Кегичівського району Харківської області, де обидва працювали охоронцями, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, таємно та протиправно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, а також, що їхні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 , почав реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном.
ОСОБА_4 взяв білі полімерні мішки, які підготував заздалегідь та разом з ОСОБА_3 склали до них частини металевих конструкцій (металобрухт), які знаходились на території та перебувають на балансі підприємства СТОВ «Мрія».
Після чого частини металевих конструкцій (металобрухт) загальною вагою 112,75 кг ОСОБА_4 та ОСОБА_3 віднесли та поклали до автомобіля ВАЗ 21013, д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , з метою їх подальшого викрадення шляхом вивезення їх з території підприємства на вказаному автомобілі, чим намагалися скоїти крадіжку, але свій злочинний намір довести до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були зупинені працівниками відділу безпеки СТОВ «Мрія».
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №12 від 21.12.2020 ринкова вартість металобрухту вагою 112,75 кг складає 580 грн 67 коп, тому даними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було завдано збитки в сумі 580 грн 67 коп СТОВ «Мрія».
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю та пояснив, що щиро кається у скоєному ним правопорушенні. Також пояснив, що дійсно вчинив інкримінований йому злочин при вищезазначених обставинах, а саме 26.11.2020 близько 17:30 години, він погодився на пропозицію ОСОБА_4 щодо вчинення кримінального правопорушення, знаходячись на території тракторної бригади СТОВ «Мрія», що розташована за адресою: вул. Шкільна с. Бесарабівка Кегичівського району Харківської області, де обидва працювали охоронцями, разом склали до полімерних мішків частини металевих конструкцій (металобрухт), які знаходилися на території та перебувають на балансі підприємства СТОВ «Мрія». Після чого частини металевих конструкцій (металобрухт) загальною вагою 112,75 кг вони віднесли та поклали до автомобіля, власником якого є ОСОБА_4 , з метою їх подальшого викрадення шляхом вивезення їх з території підприємства на вказаному автомобілі, але свій злочинний намір довести до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були зупинені працівниками відділу безпеки СТОВ «Мрія». У вчиненому розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе визнав повністю та пояснив, що щиро кається у скоєному ним правопорушенні. Також пояснив, що дійсно вчинив інкримінований йому злочин при вищезазначених обставинах, а саме 26.11.2020 близько 17:30 години, він за попередньою змовою з ОСОБА_3 , знаходячись на території тракторної бригади СТОВ «Мрія», що розташована за адресою: вул. Шкільна с. Бесарабівка Кегичівського району Харківської області, де обидва працювали охоронцями, разом склали до полімерних мішків частини металевих конструкцій (металобрухт), які знаходилися на території та перебувають на балансі підприємства СТОВ «Мрія». Після чого частини металевих конструкцій (металобрухт) загальною вагою 112,75 кг вони віднесли та поклали до його автомобіля з метою їх подальшого викрадення шляхом вивезення їх з території підприємства на вказаному автомобілі, але свій злочинний намір довести до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були зупинені працівниками відділу безпеки СТОВ «Мрія». Повідомив, що він був ініціатором вчинення даного злочину, у вчиненому розкаюється.

Представник потерпілого СТОВ «Мрія» ОСОБА_8 подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, претензій до обвинувачених морального та матеріального характеру не має.
Визнавальні свідчення обвинувачених суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам кримінального провадження, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.
Зважаючи на те, що обвинувачені повністю визнали свою вину у вчиненні злочину, погодились з правовою кваліфікацією своїх дій, їх свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності позиції обвинувачених роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинувачених.
Таким чином, суд знаходить вину обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю доведеною, а скоєне ними підлягаючим кваліфікації за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Також суд застосовує положення ст. 68 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця та враховує характер та ступінь участі кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку Сахновщинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра Сахновщинської районної лікарні з діагнозом легка розумова відсталість, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, за місцем роботи та проживання характеризується посередньо. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №71 від 09 лютого 2021 року ОСОБА_3 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку Кегичівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області не перебуває, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку в центрі зайнятості, за місцем роботи характеризується посередньо.
До суду надані досудові доповіді відносно обвинувачених.
Так, ризики вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становитиме високої небезпеки для суспільства.
Ризики вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становитиме високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання для обох обвинувачених, суд визнає щире каяття.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.
Підстав для застосування ст. 69, ст. 69-1 КК України до обвинувачених, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.
При призначенні покарання обвинуваченим суд застосовує положення ст. 68 КК України, щодо призначення покарання за незакінчене кримінальне правопорушення та співучасті у його вчиненні.
Крім того, судом враховуються досудові доповіді, складені відносно обвинувачених Кегичівським районним сектором з питань пробації, згідно висновку яких ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб як для ОСОБА_3 так і для ОСОБА_4 оцінюється як середній, на думку органу пробації виправлення обвинувачених без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становитиме високий рівень небезпеки для суспільства. У разі звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на них додатковий обов`язок п.2 ч.3 ст. 76 КК України.
Із врахуванням вчиненого злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , особи обвинуваченого ОСОБА_4 , обставин, які впливають на призначення покарання, обставин скоєння злочину, ступінь здійснення кримінального протиправного наміру та причин, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, характер та ступінь участі кожного обвинуваченого у вчиненні злочину, відношення до наслідків вчиненого злочину, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення обом обвинуваченим покарання у виді арешту, а вважає необхідним та достатнім для їх виправлення призначити покарання у виді обмеження волі. Так суд призначає покарання в межах санкції ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинувачених від відбування покарання з випробуванням з покладенням на них обов`язків передбачених ст. 76 КК України, яке сприятиме виправленню обвинувачених, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нового кримінального правопорушення. Суд призначає покарання про яке просив прокурор.
На думку суду це покарання є справедливим та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нового кримінального правопорушення та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід обвинуваченим під час досудового розслідування не обирався.
Накладений в кримінальному провадженні арешт на майно суд, вважає за необхідне скасувати.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області від 30.11.2020 накладено арешт на: вироби з чорного металу, а саме дві частини від сіялки зеленого кольору, металевий диск, металеву трубу розміром 05*07 см, металеві гайки та болти, металеву обшивку від автомобіля, металеву лапу від культиватора, два мішки з частинами комплектуючих від автомобіля (обшивка, вентилятор, деталі з`єднань кузова автомобіля, болти, кріплення, металеві листи).
В зв`язку з тим, що провадження у кримінальному провадженні закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та піддати його покаранню у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та піддати його покаранню у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Скасувати арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Кегичівського районного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року, а саме на: вироби з чорного металу, а саме дві частини від сіялки зеленого кольору, металевий диск, металеву трубу розміром 05*07 см, металеві гайки та болти, металеву обшивку від автомобіля, металеву лапу від культиватора, два мішки з частинами комплектуючих від автомобіля (обшивка, вентилятор, деталі з`єднань кузова автомобіля, болти, кріплення, металеві листи).
Речові докази: вироби з чорного металу, а саме дві частини від сіялки зеленого кольору, металевий диск, металеву трубу розміром 05*07 см, металеві гайки та болти, металеву обшивку від автомобіля, металеву лапу від культиватора, два мішки з частинами комплектуючих від автомобіля (обшивка, вентилятор, деталі з`єднань кузова автомобіля, болти, кріплення, металеві листи), загальною вагою 256 кг, що передані до камери зберігання речових доказів Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП Харківської області - повернути СТОВ «Мрія» як законному володільцю.
Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1