1Справа № 335/5501/21 1-кс/335/3792/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, погодженого прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури, про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 12.01.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 12.01.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, таємно, з корисливих мотивів здійснюють крадіжки чужого майна, чим спричиняють матеріальну шкоду. 02 липня 2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя було проведено санкціонований обшук квартири АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон Xiaomi IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
Зазначений тимчасово вилучений об`єкт має доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування, у зв`язку із чим необхідно забезпечити його збереження, та є підстави вважати, що він зберіг на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні у подальшому для проведення слідчих та інших процесуальних дій.
З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просить його задовольнити та накласти арешт на зазначений у клопотанні мобільний телефон.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 , зазначили, що дане кримінальне провадження, зареєстроване у січні 2021 року, яким чином зазначений у клопотанні мобільний телефон може бути речовим доказом не зрозуміло. Просять відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників справи, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Встановлено, що СУ ГУНП у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000018 від 12.01.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, від 30.06.2021, у рамках даного кримінального провадження, надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Xiaomi IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

03.07.2021 постановою про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні, вказані у клопотанні предмети та речі, визнано речовими доказами.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частиною 1 ст. 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Разом з цим, звернувшись на виконання вимог статті 170 КПК України, після вилучення вказаного майна з клопотанням про його арешт, слідчий, обмежившись загальним посиланням на норми КПК України, не навів жодної правової підстави для арешту вказаного у клопотанні майна, не вмотивував приводів припускати, що невжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження може призвести до настання негативних наслідків.
На переконання слідчого судді, у клопотанні, слідчим належним чином не доведено той факт, що саме мобільний телефон Xiaomi IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вилучений 02.07.2021 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0000018 від 12.01.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а також не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у законні права власника, як арешт зазначеного майна.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешт майна слідчим не долучено жодних доказів та не наведено жодних аргументованих доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також того, що у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є виправдана необхідність.
Згідно зі статтею 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Враховуючи викладені обставини, а також те, що органом досудового розслідування, не доведено той факт, що саме: мобільний телефон Xiaomi IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , які вилучено 02.07.2021 за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення обшуку, стосується обставин, які викладені в ухвалі слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2021 про надання дозволу на проведення обшуку, а також те, що воно має відношення до обставин, які підлягають дослідженню у відповідному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 та ч. 3 ст. 173 КПК України, є підставою для повернення тимчасово вилученого майна, а саме: мобільного телефону Xiaomi IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області про арешт майна відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвалу оголошено 12.07.2021.

Слідчий суддя: ОСОБА_1