Номер провадження: 11-кп/813/462/21
Номер справи місцевого суду: 521/4469/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
за участі прокурора ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі під час апеляційного розгляду кримінального провадження відносно:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Джамбул (Казахстан), громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 371 КК України;
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Одесі, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 371 КК України;
ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Прага (респ. Чехія), громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 368 КК України,
установив:
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 визнані винуватими у вчиненні відповідних злочинів, з призначенням покарання:
ОСОБА_9 - за ч. 1 ст. 368 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади які пов`язані з виконанням функцій представника влади в органах державної влади строком на 2 (два) роки;
- за ч. 3 ст. 371 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, які пов`язані з виконанням функцій представника влади в органах державної влади строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, які пов`язані з виконанням функцій представника влади в органах державної влади строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 54 КК України, ОСОБА_9 позбавлено спеціального звання старшого лейтенанта поліції.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано обвинуваченому ОСОБА_9 у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 20.11.2015 по 24.05.2016, а також з дня затримання у залі судового засідання 02.05.2019 по день набрання вироком законної сили з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із затриманням його у залі судових засідань.
Строк відбування покарання обвинуваченому обраховано з 02.05.2019.
ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, які пов`язані з виконанням функцій представника влади в органах державної влади строком на 2 (два) роки;
- за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 371 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, які пов`язані з виконанням функцій представника влади в органах державної влади строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, які пов`язані з виконанням функцій представника влади в органах державної влади строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано обвинуваченому ОСОБА_10 у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 20.11.2015 по 13.05.2016, а також з дня затримання у залі судового засідання 02.05.2019 по день набрання вироком законної сили з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Застосовано до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із затриманням його у залі судових засідань.
Строк відбування покарання обвинуваченому обраховано з 02.05.2019.
ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права обіймати посади, які пов`язані з виконанням функцій представника влади в органах державної влади строком на 2 (два) роки.
Стягнуто з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 613,80 грн., по 204,60 грн. з кожного обвинуваченого.
Скасовано арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси 26.11.2015 року на автомобіль «Toyota-Camry» д.н. НОМЕР_1 , сірого кольору у вигляді заборони розпоряджатись вказаним майном.
Вирішено долю речових доказів.
Не погодившись з прийнятим рішенням, обвинуваченим ОСОБА_10 , захисником ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисниками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_8 були подані апеляційні скарги на зазначений вирок суду 1-ої інстанції від 02.05.2019.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 заявив клопотання, в якому просив змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі з тих підстав, що ОСОБА_10 нещодавно переніс операцію та потребує догляду за межами слідчого ізолятору, окрім того, строк покарання, яке йому призначено вироком суду, з урахуванням вимог ст. 72 ч. 5 КК України він вже відбув повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_10 , думку іншого обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , які підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу, думку прокурора, який заперечував проти його задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Апеляційний суд бере до уваги, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства) що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 02.05.2019 ОСОБА_10 визнаний винувати у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 371 КК України із призначенням на підставі ст. 70 КК України остаточного покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, які пов`язані з виконанням функцій представника влади в органах державної влади строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано обвинуваченому ОСОБА_10 у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 20.11.2015 по 13.05.2016, а також з дня затримання у залі судового засідання 02.05.2019 по день набрання вироком законної сили з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Застосовано до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із затриманням його у залі судових засідань. Строк відбування покарання обвинуваченому відрахований з 02.05.2019.
На теперішній час вказаний вирок не набрав законної сили, та триває апеляційний розгляд.
Разом з тим Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Руслана Яковенко проти України», заява №?5425/11 від 04.06.2015, зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом 1-ої інстанції, навіть, якщо він ще не набрав законної сили, і його можна оскаржити.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_10 була визнаний винуватим, в тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 371 КК України, та йому призначено реальне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
При цьому, апеляційний суд, аналізуючи доводи клопотання про те, що підставою для зміни запобіжного заходу ОСОБА_10 є повне відбуття призначеного йому покарання враховує те, що на теперішній час вирок не набрав законної сили у зв`язку із поданням апеляційних скарг, в тому числі прокурором ОСОБА_8 , в якій він просить призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади строком на 3 роки.
Водночас, апеляційний суд констатує той факт, що апеляційний розгляд зазначеного кримінального провадження неодноразово відкладався за клопотаннями обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, з метою підготовки додаткових клопотань, а також розшуком іншого обвинуваченого ОСОБА_9 ..
Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні беззаперечно існує ризик того, що з метою уникнення відбування можливого більш суворого покарання, яке може бути йому призначене апеляційним судом, обвинувачений ОСОБА_10 може переховуватись від апеляційного суду, змінити місце проживання, або взагалі залишити територію України.
При цьому, перенесення обвинуваченим оперативного втручання та необхідністю лікування, не є перешкодою для виконання вищевказаних дій та жодним чином не зменшує існування ризику, передбаченого п.1) ч.1 ст.177 КПК України. Натомість, апеляційний суд враховує, що згідно наданої медичної довідки щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , на теперішній час він є задовільним.
З урахуванням тяжкості призначеного ОСОБА_10 покарання жодні більш м`які запобіжні заходи у даному випадку не дадуть змогу контролювати його місце знаходження та гарантувати належне виконання останнім процесуальних обов`язків під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження.
Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись нормами кримінального процесуального закону, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання сторони захисту та відсутність на теперішній час підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший не пов`язаний з позбавленням волі.
Керуючись ст.ст. 24, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 350, 370, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд ухвалив:
Клопотання захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4