Справа №-613/133/20 Провадження №-1-кп/613/28/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року Богодухівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження №0000452 від 10 липня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженьця м. Богодухова Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, такого, що має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 04 серпня 2019 року, близько 11 год. 00 хв., більш точний час встановити не представилось можливим, перебуваючи на площадці другого поверху під`їзду № 1, де розташовані квартири АДРЕСА_3 , під час сварки з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи з умислом на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком ззаду в потиличну область голови ОСОБА_10 , від якого останній впав на підлогу площадки, а ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, сів зверху на ОСОБА_10 , який лежав на підлозі площадки, та зверху-вниз наніс 7 ударів кулаком правої руки в область обличчя та тулуба останнього. В подальшому ОСОБА_7 підвівся на ноги та умисно наніс один удар носком правої ноги в область колінного суглобу лівої ноги ОСОБА_10 , чим спричинив останньому відповідно до висновку судово-медичного експерта № 12-14/158- БГ-19 від 10.10.2019 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на обличчі, голові, тулубі, лівій нижній кінцівці, які за ступенем тяжкості кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Після чого ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс ще 1 удар кулаком правої руки зверху-вниз в область обличчя ОСОБА_10 , чим спричинив останньому відповідно до висновку судово-медичного експерта Хо 12-14/158-БГ-19 від 10.10.2019 тілесне ушкодження у вигляді - закритого перелому кісток носа, яке за ступенем тяжкості кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я терміном більше 6 днів, але не більше 3-х тижнів.
Крім того, ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії, умисно наніс один удар правою ногою в область лівої половини грудної клітини ОСОБА_10 , чим спричинив останньому відповідно до висновку судово-медичного експерта Хо 12-14/158-БГ-19 від 10.10.2019 тілесне ушкодження у вигляді - закритого перелому заднього відрізку 10 ребра, яке за ступенем тяжкості кваліфікується, як тілесне ушкодження середньої тяжкості. Після чого ОСОБА_7 залишив місце події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, не заперечуючи самого факту бійки з потерпілим ОСОБА_10 , однак заперечуючи той факт, що тілесні ушкодження потерпілий отримав саме від його ударів.
Пояснив, що 04.08.2019 вони з сестрою ОСОБА_11 мали їхати в м.Харків, однак вона зателефонувала йому і сказала, що хтось стукає їй в двері та кричить, тому вона не може вийти з дому. ОСОБА_7 приїхав до її будинку по АДРЕСА_4 та побачив біля дверей сестри ОСОБА_10 , який голосно кричав та висловлювався нецензурно. ОСОБА_7 зробив ОСОБА_10 зауваження та взяв його за плече, однак ОСОБА_10 кинувся на нього з кулаками, вони вдвох впали та почали боротись. Це тривало не більше ніж півхвилини, потім з квартири вийшла ОСОБА_11 і ОСОБА_10 підвівся та побіг, жодних тілесних ушкоджень у нього не було.
Також пояснив, що його сестра ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_10 зустрічались, однак разом не проживали. Під час їх стосунків сестра неодноразово зверталась в поліцію з аналогічних підстав, оскільки ОСОБА_10 ображав її та погрожував, у зв`язку з чим ОСОБА_7 був змушений встати на захист сестри. Не заперечував, що міг нанести потерпілому один удар кулаком в обличчя.
Цивільний позов не визнав, вважав, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення та ніякої шкоди він ОСОБА_10 не завдав.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими в ході судового розгляду:

-показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив в судовому засіданні, що має особисті стосунки з сестрою обвинуваченого ОСОБА_11 , з якою разом проживали, при цьому ОСОБА_7 та їх з ОСОБА_12 мати проти цих стосунків. 04 серпня 2019 року ОСОБА_11 сказала, що має заїхати брат, тому попросила приїхати пізніше, щоб ОСОБА_10 та ОСОБА_7 не зустрілись. Коли ОСОБА_10 приїхав, ОСОБА_13 відчинила двері та попросила почекати, однак несподівано він отримав удар, потім ще кілька. Перший удар прийшовся в бокову частину голови, від чого ОСОБА_10 впав, а ОСОБА_7 , сів зверху та став бити його, обличчя потерпілого було в крові. ОСОБА_10 вдалось перевернутись обличчям донизу, тоді ОСОБА_7 , став бити його по спині. З квартири вийшла ОСОБА_12 та попросила брата не бити ОСОБА_10 і ОСОБА_7 зупинився, після чого ОСОБА_10 підвівся та пішов. Свій цивільний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що він проживає по АДРЕСА_4 на другому поверсі будинку. Потерпілого ОСОБА_10 знає як батька свого знайомого ОСОБА_9 . 04.08.2019 він був вдома та почув шум у під`їзді, дружина подивилась в «глазок» та сказала, що б`ють ОСОБА_9 батька. Свідок підійшов до дверей, відчинив їх та хотів допомогти, однак дружина сказала щоб, він не втручався у конфлікт. Свідок бачив як обвинувачений сидів зверх ОСОБА_10 та намагався вдарити його рукою в обличчя, а ОСОБА_10 лежав на спині і намагався вирватись. Через деякий час він почув голос сусідки ОСОБА_11 , але не розібрав що вона казала. Через певний час він також побачив, що підлога в під`їзді мокра ніби хтось вимив її.

-показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила в судовому засіданні, що 04.08.2019 року вони з чоловіком були вдома, вона почула голоси в під`їзді, потім хтось піднявся на другий поверх, де вони проживають, потім почались крики і вона підійшла до дверей подивитись, що відбувається. Через «глазок» вона побачила як ОСОБА_7 б`є ОСОБА_10 ногою у ребро, вона спостерігала близько хвилини та всього вона побачила близько шести ударів. Потім вона покликала чоловіка, він відчинив двері і вони побачили, що ОСОБА_10 лежав на підлозі, а ОСОБА_7 стояв над ним, тримав його рукою та наносив удари ногами. ОСОБА_7 був одягнутий в футблоку червоного кольору та рукавиці без пальців, він зігнувся над потерпілим, а той лежав на підлозі та закривав обличчя руками. Потім свідок також чула, як ОСОБА_7 сказав сестрі помити підлогу.

-показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що проживає на першому поверсі будинку АДРЕСА_4 , 04.08.2019 вона була вдома та дійсно чула якісь звуки, в під`їзді гуркотіли перила, свідок зрозуміла, що щось коїться, однак з квартири не виходила. У вікно вона бачила велосипед біля під`їзду.

-даними протоколу огляду місця події від 07.10.2019, яким зафіксовано місце події коридор на другому поверсі в під`їзді №1, буд. АДРЕСА_4 та фототаблицею до нього /а.с.170-173/;

-висновком судово-медичної експертизи №12-14/63-БГ/19 від 08.08.2019 з якого вбачається, що у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження: синці на обличчі, садна на обличчі, синці на голові, синець на тулубі, садна на лівій нижній кінцівки, субкон`юнктивальний крововилив в праве око, закритий перелом кісток носа, закритий перелом заднього відрізку 10 ребра. Вищевказані ушкодження виникли від ударної та ударно ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою травматичною поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері тілесних ушкоджень. Враховуючи морфологічні особливості ушкоджень, можливо, що вони могли виникнути в період часу, на який вказував оглянутий, тобто 04.08.2019. По ступеню тяжкості ушкодження, що малися у ОСОБА_10 кваліфікуються як: синці та садна легкі тілесні ушкодження; закритий перелом кісток носа легке тілесне ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я терміном більше 6 днів, але не більше 21 дня; закритий перелом заднього відрізку 10 ребра тілесне ушкодження середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів /т.2, ст. 6-7/;

-висновком експерта №12-14/158-БГ/19 від 09 жовтня 2019 року, відповідно до якого ушкодження у ОСОБА_10 виникли від ударної та ударно ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою діючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері тілесних ушкоджень, але такими предметами могли бути кулаки рук людини так і взута нога людини. По ступеню тяжкості ушкодження кваліфікуються, як: синці та садна легкі тілесні ушкодження; закритий перелом кісток носа легке тілесне ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я терміном більше 6 днів, але не більше 21 дня; закритий перелом заднього відрізку 10 ребра тілесне ушкодження середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів. Враховуючи морфологічні особливості ушкодження, не виключено, що вони могли виникнути в період часу вказаний в постанові, тобто 04.08.2019. Тілесні ушкодження, що малися у ОСОБА_10 виникли від спричинення сторонньою особою не менш ніж 8-10 травматичних впливів достатньої сили для виникнення тілесних ушкоджень /т.2, ст. 8-9/;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 07.10.2019 за участю потерпілого ОСОБА_10 , під час якого потерпілий розповів та показав на манекені механізм та послідовність нанесення ударів та фототаблицею /т. 2, а.с. 19-26/;

-висновком експерта №12-14/172-БГ/19 від 22 жовтня 2019 року, з якого вбачається, що на підставі даних додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_10 згідно висновку фахівця № 12-14/63БГ/19 у ОСОБА_10 мали місце такі тілесні ушкодження: синці на обличчі, садна на обличчі, синці на голові, синець на тулубі, садна на лівій нижній кінцівки, сукон`юнктивальний крововилив в праве око, закритий перелом кісток носа, закритий перелом заднього відрізку 10 ребра. Механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 , на який він вказав під час проведення з ним слідчого експерименту 07.10.2019 відповідає судово-медичним даним по механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_10 : синці на обличчі, садна на обличчі, синці на голові, синець на тулубі, садна на лівій нижній кінцівки, субкон`юнктивальний крововилив в праве око, закритий перелом кісток носа, закритий перелом заднього відрізку 10 ребра утворились від ударної та ударно ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою травматичною поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері тілесних ушкоджень, але такими предметами могли бути як кулаки рук людини так і взута нога людини, на що і вказав ОСОБА_10 . Мається причино-наслідковий зв`язок між діями на які вказував потерпілий ОСОБА_10 . Мається причино-наслідковий зв`язок між діями, на які вказував потерпілий ОСОБА_10 , під час проведення слідчого експерименту та тілесними ушкодженнями у потерпілого ОСОБА_10 які були вказані у висновку судово-медичної експертизи №12-14/158Бг19 /т.2, а.с.10-12/;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11.10.2019 за участі свідка ОСОБА_17 , під час якого свідок розповіла про обставини кримінального правопорушення, механізм нанесення ударів, тощо та фототаблицею /т.2, а.с. 31-35/.

-висновком експерта №12-14/171-БГ/19 від 22 жовтня 2019 року, з якого вбачається, що згідно висновку фахівця №12-14/63БГ/19 у ОСОБА_10 мали місце такі тілесні ушкодження: синці на обличчі, садна на обличчі, синці на голові, синець на тулубі, садна на лівій нижній кінцівки, субконюнктивальний крововилив в праве око, закритий перелом кісток носа, закритий перелом заднього відрізку 10 ребра. Механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 , на який вказала свідок ОСОБА_17 під час проведення з нею слідчого експерименту 11.10.2019, частково відповідає судово-медичним даним по механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_10 : синці на обличчі, садна на обличчі, синці на голові, синець на тулубі, садна на лівій нижній кінцівці, субконюнктивальний крововилив в праве око, закритий перелом кісток носа, закритий перелом заднього відрізку 10 ребра утворились від ударної та ударно ковзаючої дії тупих твердих предметів з обмеженою травматичною поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері тілесних ушкоджень, але такими предметами могли бути як кулак руки людини так і взута нога людини, на що і вказувала ОСОБА_17 , але вона не вказала на механізм виникнення тілесних ушкоджень на інших ділянка тіла. Мається причино-наслідковий зв`язок між діями, на які вказувала свідок ОСОБА_17 під час проведення слідчого експерименту та тілесними ушкодженнями на обличчі у потерпілого ОСОБА_10 які були вказані у висновку судово-медичної експертизи №12-14/158Бг19 /т.2, а.с.13-15/;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10.10.2019 за участі свідка ОСОБА_14 , під час якого свідок розповів про обставини кримінального правопорушення та фототаблицею /т.2, а.с. 27-30/;

-висновком експерта №12-14/170-БГ/19 від 22 жовтня 2019 з якого вбачається, що згідно висновку фахівця №12-14/63БГ/19 у ОСОБА_10 мали місце такі тілесні ушкодження: синці на обличчі, садна на обличчі, синці на голові, синець на тулубі, садна на лівій нижній кінцівки, субконюнктивальний крововилив в праве око, закритий перелом кісток носа, закритий перелом заднього відрізку 10 ребра. Механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 , на який вказав свідок ОСОБА_14 під час проведення з ним слідчого експерименту 10.10.2019 частково відповідає судово-медичним даним по механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_10 : синці на обличчі, садна на обличчі, синці га голові, синець на тулубі, садна на лівій нижній кінцівки, субконюнктивальний крововилив в праве око, закритий перелом кісток носа, закритий перелом заднього відрізку 10 ребра утворились від ударної та ударно ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою травматичною поверхнею, індивідуальні особливості, яких не знайшли свого відображення в характері тілесних ушкоджень, але такими предметами могли бути як кулак руки людини так і взута нога людини, нащо вказав ОСОБА_14 , але він не вказав на механізм виникнення тілесних ушкоджень на інших ділянках тіла. Мається причино-наслідковий зв`язок між діями, на які вказував свідок ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту та тілесними ушкодженнями на обличчі у потерпілого ОСОБА_10 , які були вказані у висновку судово-медичної експертизи №12-14/158Бг19 /т.2,а.с.16-18/;

Свідок ОСОБА_13 надала свідчення, в яких зазначила, що обвинувачений є її рідним братом, а з потерпілим ОСОБА_10 вона мала особисті стосунки, вони зустрічались, однак наразі має до нього неприязне ставлення через його поведінку, погрози з його боку, внаслідок яких вона зверталась до поліції.

04.08.2019 року ОСОБА_10 прийшов до неї додому, став стукати в двері, кричати щоб вона відкрила. В той момент зателефонував брат ОСОБА_7 та запитав, чи поїде вона з ним до Харкова. Свідок відповіла, що не може вийти з квартири, оскільки там ОСОБА_10 стукає в її двері. Через деякий час вона почула шаги і голос брата, який запитав навіщо вибивати двері, ОСОБА_10 відповів матом та вдарив брата. Вона цього хоча і не бачила, але чула, вважає, що тільки ОСОБА_10 міг вдарити, оскільки її брат на таке не здатен, завжди був спокійним та вчився на відмінно. Коли вона відчинила двері, вони вдвох лежали на підлозі, в обох був розірваний одяг, вони тримали один одного за руки, брат не наносив ударів, лише намагався захищатись відштовхнути ОСОБА_10 . Вона стала кричати щоб вони зупинились, все продовжувалось менше хвилини, після чого ОСОБА_10 підвівся та пішов.

Також за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_18 , яка пояснила, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 та їй відомо, що 04.08.2019 ОСОБА_10 погрожував її доці ОСОБА_11 , був з сокирою. ОСОБА_19 поїхав додому до сестри щоб захистити її від ОСОБА_10 , однак той вдарив ОСОБА_7 в плече, все це їй відомо зі слів сина та доньки.

Суд критично оцінює показання зазначених свідків та не бере їх до уваги, оскільки вони є близькими особами обвинуваченого. Свідок ОСОБА_18 не була безпосереднім очевидцем події, не заперечувала того факту, що про обставини дізналась зі слів самого обвинуваченого, який в даному випадку є заінтересованою особою. Свідок ОСОБА_13 не заперечувала факту неприязного ставлення до потерпілого, що могло вплинути на об`єктивність її показань, а її твердження про неможливість нанесення обвинуваченим ударів потерпілому базуються виключно на її припущеннях, що випливає зі змісту наданих нею показань.

Допитана за клопотанням потерпілого свідок ОСОБА_20 , яка є матір`ю потерпілого ОСОБА_10 , пояснила, що 04.08.2019 їй дзвонила ОСОБА_11 та сказала, що ОСОБА_21 побив її брат та ОСОБА_9 потрібна медична допомога. Про інші обставини події дізналась зі слів сина. Такі свідчення не містять інформації щодо предмету доказування у справі, надані близькою особою потерпілого, отже також не беруться судом до уваги.

Щодо досліджених в судовому засіданні протоколів тимчасового доступу до речей і документів, а також протоколів огляду речей і документів дисків з інформацією мобільних операторів про надання послуг зв`язку за номерами телефонів, якими зокрема користуються обвинувачений та його дружина, то факт свого перебування у зазначеному і обвинувальному акті місці та у визначений обвинуваченням час ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував.

Аналізуючи досліджені докази, суд зауважує, що показання потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 містять відомості про час, місце події, про обставини, спосіб та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, їх пояснення узгоджуються між собою та в цілому не суперечать іншим дослідженим у справі доказам, зокрема висновкам експертів.

Також надаючи оцінку показанням потерпілого та свідків суд враховує, що ці показання отримані судом безпосередньо в судовому засіданні, вказані особи перед допитом були попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, в той час як обвинувачений в силу закону такої відповідальності не несе.

Отже, оцінюючи відповідно до вимог ст.94 КПК України як кожен доказ окремо так і сукупність зібраних та досліджених доказів, суд вважає, що всі досліджені докази перебувають у взаємозв`язку, та у своїй сукупності є достатніми для прийняття процесуального рішення по справі.

При цьому позицію обвинуваченого щодо часткового визнання вини та заперечення нанесення ударів потерпілому та наслідків цих ударів, суд розцінює як обраний обвинуваченим спосіб захисту.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_22 , проходив військову службу в Збройних силах, є військовозобов`язаним.

Відповідно до висновку, викладеного у досудовій доповіді, виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеженні волі не становить високої небезпеки для суспільства. Ризик вчинення повторного правопорушення є середнім, ризик небезпеки для суспільства середній. У випадку призначення судом покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, орган пробації вважає за доцільне покласти на ОСОБА_7 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України.

При цьому відсутність таких пом`якшуючих обставин як щире каяття та відшкодування шкоди, свідчать про неможливість призначення мінімального покарання, визначеного санкцією ч.1 ст.122 КК України.

Водночас, вирішуючи питання про строк покарання у виді позбавлення волі, суд враховує особу обвинуваченого, його сімейні обставини, наявність у обвинуваченого неповнолітнього сина, зважає на положення ст.65 та ч.2 ст.50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а покарання, яке призначається особі, має бути необхідним і достатнім для її виправлення, та вважає за можливе не призначати ОСОБА_7 запропоноване прокурором максимальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.1 ст.122 КК України.

Крім того, суд бере до уваги тяжкість вчиненого, висновок досудової доповіді, той факт, що заборони застосування ст. 75 КК України за умови невизнання засудженим своєї вини КК України не містить, та доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без реального відбування покарання, та вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що внаслідок заподіяних йому тілесних ушкоджень він переживав сильні моральні та фізичні страждання, відчував нервове потрясіння. В нього порушився сон, він мав витрачати кошти на тривале лікування, а також витрачати особистий час на поїздки до слідчих органів, внаслідок чого змінився звичайний уклад його життя, він не мав можливості працювати, забезпечувати сина.
Моральну шкоду оцінює в 25000.00 грн.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 суд зазначає про таке.
Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнового) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства /п.2 ч.2 ст.23 ЦК України/ моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
В справі, що розглядається, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, було заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_10 у виді тілесних ушкоджень легкого та середнього ступеню тяжкості, отже, суд вважає, що дійсно протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому були заподіяні цілком природні моральні страждання, які негативно вплинули на його фізичний стан, вимагали додаткових зусиль для організації життя потерпілого.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має врахувати характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала особа, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо), враховує інші обставини. Зокрема, також враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, при цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Потерпілим суду не були надані документи, з яких би вбачалось яке саме лікування було йому призначено, тривалість такого лікування, його вартість, тощо. Тому, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер душевних страждань потерпілого /страждання, пов`язанні з відчуттям фізичного болю/, кількість нанесених ударів, враховує ступень тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі потерпілого, пов`язаних з необхідністю витрачати час на лікування, відвідувати поліцію, суд, зважаючи на обставини справи та поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 10000.00 грн.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді 2 /двох/років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на 2 /два/ роки, якщо останній протягом іспитового строку не скоїть нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_7 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000.00 /десять тисяч/ грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ