Номер провадження: 11-кп/813/1379/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, від 19.04.2021, якою був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України, у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000644, внесеному до ЄРДР 17.02.2019 та № 0002766, внесеному до ЄРДР 23.07.2018,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси, від 19.04.2021, задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, яка становить п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять гривень, стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченогоу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України, у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000644, внесеному до ЄРДР 17.02.2019 та № 0002766, внесеному до ЄРДР 23.07.2018.

Строк дії запобіжного заходу визначено до 18.06.2021 включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій стверджує про те, що оскаржена ухвала не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, містить істотні порушення кримінального процесуального закону, та посилається на такі обставини:

-прокурором не доведено, а обвинувальними актами та матеріалами справи не підтверджується обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 ;

-у кримінальному провадженні відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України;

-інкриміновані злочини вчиненні без застосування насильства;

-існує можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту;

-систематичне продовження строку тримання під вартою є необґрунтованим.

За таких обставин, ОСОБА_6 просить скасувати оскаржену ухвалу Київського районного суду м. Одеси, від 19.04.2021, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.

Обвинувачений та захисник у судовому засіданні апеляційного суду підтримали свою апеляційну скаргу та просили задовольнити її у повному обсязі.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Положеннями ст. 422-1 передбачено можливість та порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 194 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався визначений у передбаченому законом порядку суд при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
Положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України регламентовано, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з цим та з огляду на те, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 перебуває на стадії розгляду пред`явленого обвинувачення судом першої інстанції по суті, недоцільним є розгляд питання щодо обґрунтованості підозри.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на непослідовність вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій останній стверджує про відсутність обґрунтованості пред`явленого йому обвинувачення, водночас, просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
При цьому, апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо недоведеності його вини у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, оскільки прийняття рішення по суті пред`явленого обвинувачення є суто прерогативою та виключним правом суду першої інстанції, на розгляді якого перебуває обвинувальний акт (обвинувальні акти), відтак, рішення щодо належності та допустимості доказів у кримінальному провадженні та їхньої юридичної значимості може бути вирішено лише за результатами судового розгляду у нарадчій кімнаті при постановлені вироку.
Щодо тверджень апеляційної скарги про відсутність ризиків у цьому кримінальному провадженні, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є таким, який застосовується у виключних випадках, тобто, коли застосування більш м`якого запобіжного заходу може завадити виконанню завдання кримінального провадження.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України, кожен з яких є тяжким злочином, відповідно до положень ст. 12 КК України.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно існування ризику переховування ОСОБА_6 від суду, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому, в разі визнання його винуватим, а також враховуючи факт того, що обвинувачений за місцем реєстрації не проживає, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім того, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи Київського районного суду м. Одеси відносно того, що обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження з огляду на те, що після отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів обвинувачений мав процесуальну можливість для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, відтак, йому відомі анкетні дані, зокрема, місця роботи та проживання свідків та потерпілих, що зумовлює можливість, якою і є ризики, тиску на учасників кримінального провадження з метою уникнення відповідальності, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, апеляційний суд також погоджується твердженням суду першої інстанції в оскарженій ухвалі щодо існування ризику, передбаченого п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема за злочини проти власності, офіційного працевлаштування, джерела прибутку не має, що є підставою вважати, що існує можливість вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризиків, передбаченого п.п 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України, Київський районний суд м. Одеси обґрунтовано прийшов до переконання, що у даному випадку продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.
Матеріали справи не містять даних про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
Відповідно до положень п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, ухвалу Київського районного суду м. Одеси, від 19.04.2021 - без змін.
Керуючись статями 176, 177, 178, 183, 194, 199, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси, від 19.04.2021, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, яка становить п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять гривень, стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченогоу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України, у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000644, внесеному до ЄРДР 17.02.2019 та № 0002766, внесеному до ЄРДР 23.07.2018 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4