Номер провадження: 11-кп/813/959/21
Номер справи місцевого суду: 520/8766/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2020 у кримінальному провадженні №0001892, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2018, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з відповідним визначеним розміром застави у розмірі 303 765 (триста три сімсот шістдесят п`ять тисяч) гривень, та покладеними обов`язками строком на 60 днів, тобто до 21.02.2021 включно, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2020 у кримінальному провадженні №0001892, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2018, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , з відповідним визначеним розміром застави у розмірі 303 765 (триста три сімсот шістдесят п`ять тисяч) гривень, та покладеними обов`язками строком на 60 днів, тобто до 21.02.2021 включно, з утриманням в ДУ ОСІ.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на час розгляду клопотання наявні та не змінилися заявлені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обрання більш м`якого запобіжного заходу не в змозі буде забезпечити належну поведінку обвинуваченого, на даний час судовий розгляд не завершений, свідки та потерпілі не допитані.

Вимоги апеляційної скарги.
Не погоджуючись з оскарженою ухвалою, обвинувачений ОСОБА_8 подав на неї апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ризики, зазначені прокурором та районним судом в ухвалі не знайшли свого підтвердження, та судом постановлено незаконну ухвалу.
Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив застосувати останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши виділені матеріали кримінального провадження та вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Частина 1 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, та визнано, що ухвали, які постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

За змістом ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, районний суд виконав вимоги ст. ст. 199, 331 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 з визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу.

Мотивуючи неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду, що раніше доведені ризики не зменшились та не перестали існувати.

Апеляційний суд вважає, що особа обвинуваченого, тяжкість кримінальних правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_8 стороною обвинувачення, а саме вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, існування ризиків можливого переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також те, що на даний час триває судовий розгляд, виправдовують необхідність продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та дають апеляційному суду можливість дійти висновку про обґрунтованість рішення районного суду щодо наявності у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, а отже, при оцінці ризику переховування від правосуддя, поряд з іншими обставинами, може братися до уваги і загроза відносно суворого покарання, як це відображено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25.04.2000.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» від 04.05.2006, Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

Крім цього апеляційний суд приходить до висновку, що про наявність ризику переховування від суду, свідчить той факт, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не одружений, а тому обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків та будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та покарання, яке загрожує в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому особливо тяжкі кримінальні правопорушення, вчинені у складі організованої групи.

Апеляційному суду стороною захисту не надано доказів щодо наявності в обвинуваченого ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_8 офіційно не працює, що свідчить про відсутність у нього офіційних джерел для існування.

Ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню підтверджується тим, що у даному кримінальному провадженні триває судовий розгляд, свідки та потерпілі в межах якого на даний час судом не допитані, а тому докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися.

Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, районний суд обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, та існуючі ризики, які не зменшилися.

З урахуванням вищевикладених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про відсутність обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та наявність підстав для необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, оскільки запобігти наявним у справі ризикам іншим чином є неможливим.

Разом з тим, судом першої інстанції була визначена альтернативна міра запобіжного заходу у вигляді застави та визначена застава у розмірі ста шести десяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в розмірі 303 765 (триста три тисячі сімсот шістдесят п`ять) гривень.

Інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскарженого судового рішення апеляційному суду не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що оскаржену ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422-1, 424, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2020 у кримінальному провадженні №0001892, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2018, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з відповідним визначеним розміром застави у розмірі 303 765 (триста три сімсот шістдесят п`ять тисяч) гривень, та покладеними обов`язками строком на 60 днів, тобто до 21.02.2021 включно, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4