Ухвала
03 березня 2021 року
м. Київ
справа № 461/185/17
провадження № 51 - 1103 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 23 грудня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування судового рішення судом касаційної інстанції є:1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК.)
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, вирок Галицького районного суду м. Львова від 23 грудня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року захисник ОСОБА_4 просить скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Проте подана скарга містить лише формальні посилання на підстави для скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду із перебігом подій у провадженні та наведеною власною оцінкою обставин справи, однак у ній не наведено переконливих доводів для скасування оскаржуваних судових рішень та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на підставах, передбачених ст. 438 КПК.
Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник в обґрунтування невинуватості ОСОБА_5 , вказує на однобічність та неповноту судового розгляду, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанції, а саме, показам свідків та висновку судово-медичної експертизи, що у розумінні ст. 433 КПК не може бути предметом касаційного розгляду.
Крім того, порушуючи питання про скасування судових рішень і закриття кримінального провадження, захисник не навів у касаційній скарзі підстав для такого закриття, передбачених у ст. 284 КПК, а також не обґрунтував своїх доводів у цій частині.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 23 грудня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3