Справа № 308/5578/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні №0000111 від 28.04.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного прокурором клопотання та доданих до нього матеріалів слідує, що 27.04.2021 року в чергову частину ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт від інспектора ГРПП про те, що під час несення служби в с. Оноківці, Ужгородського району, ним був зупинений вантажний автомобіль марки «ЗИЛ 130» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_4 , який здійснював перевезення деревини. Як підставу для перевезення останній надав документи на право перевезення деревини під час перевірки останніх виникли підозри щодо походження товару та товарної накладної, яка була пред`явлена водієм як підтвердження придбання, через невідповідність між кількістю деревини та даними транспортного засобу, який здійснював транспортування.

Під час досудового розслідування було встановлено, що на місці події водієм спеціального вантажного самоскиду марки «ЗИЛ 130» номерний знак НОМЕР_1 водієм ОСОБА_4 було надано працівникам поліції товарно-транспортну накладну серії МЕА №470246 від 20.04.2021 року, щодо відпуску деревини в кількості 4 метрів кубічних. Поза тим, в ході огляду місця події було проведено попередній замір кількості деревини, тому згідно замірів та використання математичних формул встановлено, що на спеціальному вантажному самоскиді марки «ЗИЛ 130» номерний знак НОМЕР_1 перебуває близько 9 метрів кубічних деревини, що є невідповідністю в товарно-транспортній накладній, яка була пред`явлена водієм працівникам поліції. Також в ТТН серії МЕА №470246 від 20.04.2021 року, перевізником деревини являється громадянин «Бобрик Юр Юр» та автомобіль на якому дозволяється перевезення «Газ 66» державний номерний знак НОМЕР_2 , що також не відповідає дійсності.

28.04.2021 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В подальшому дії було перекваліфіковано з ч.4 ст. 358 КК України на ч.1 ст. 246 КК України.

Прокурор зазначає, що 28.04.2021 року, в ході проведення огляду місця події, спеціальний вантажний самоскид марки «ЗИЛ 130» номерний знак НОМЕР_1 , разом з деревиною в об`ємі приблизно 09 метрів кубічних, було вилучено, а в подальшому транспортний засіб поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів відділу поліції №1, Ужгородського РУП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, так як останній є тимчасово вилученим майном. Також в ході огляду було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

28.04.2021 року постановою дізнавача СД ВП №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, спеціальний вантажний самоскид марки «ЗИЛ 130» номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , товарно-транспортну накладну серії МЕА №470246 від 20.04.2021 року, щодо відпуску деревини в кількості 4 метрів кубічних, деревину об`ємом приблизно 9 метрів кубічних визнано речовими доказами.

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, прокурор просить накласти арешт на:

- спеціальний вантажний самоскид марки «ЗИЛ 130» номерний знак НОМЕР_1 , із забороною його використання та розпорядження, визначивши місце його зберігання за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вулиця Головна, 55,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , визначивши місце зберігання такого при матеріалах кримінального провадження,

- деревину, яка знаходяться на причепі спеціального вантажного самоскиду марки «ЗИЛ 130» номерний знак НОМЕР_1 в кількості 9 метрів кубічних, визначивши її місце зберігання за адресою: АДРЕСА_1 ,

- товаро-транспортну накладну серії МЕА №470246 від 20.04.2021 року, щодо відпуску деревини в кількості 4 метрів кубічних.

У судове засіданні прокурор не з`явився, однак подав до суду рапорт про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримує повністю.

Власник майна в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про що свідчить наданий прокурором рапорт.

Дослідивши матеріали внесеного прокурором клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Як слідує з внесеного прокурором клопотання, на даний час, сектором дізнання поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області розслідується кримінальне провадження за ч.1 ст. 246 КК України, відомості щодо якого внесеного в ЄРДР за №0000111 від 28.04.2021 року.

Так, встановлено, що 27.04.2021 року в чергову частину ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт від інспектора ГРПП про те, що під час несення служби в с. Оноківці, Ужгородського району, ним був зупинений вантажний автомобіль марки «ЗИЛ 130» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_4 , який здійснював перевезення деревини. Як підставу для перевезення останній надав документи на право перевезення деревини під час перевірки останніх виникли підозри щодо походження товару та товарної накладної, яка була пред`явлена водієм як підтвердження придбання, через невідповідність між кількістю деревини та даними транспортного засобу, який здійснював транспортування.

Під час досудового розслідування було встановлено, що на місці події водієм спеціального вантажного самоскиду марки ЗИЛ 130» номерний знак НОМЕР_1 водієм ОСОБА_4 було надано працівникам поліції товарно-транспортну накладну серії МЕА №470246 від 20.04.2021 року, щодо відпуску деревини в кількості 4 метрів кубічних. Поза тим в ході огляду місця події було проведено попередній замір кількості деревини, тому згідно замірів та використання математичних формул встановлено, що на спеціальному вантажному самоскиді марки «ЗИЛ 130» номерний знак НОМЕР_1 перебуває близько 9 метрів кубічних деревини, що є невідповідністю в товарно-транспортній накладній, яка була пред`явлена водієм працівникам поліції. Також в ТТН серії МЕА №470246 від 20.04.2021 року, перевізником деревини являється громадянин «Бобрик Юр Юр» та автомобіль на якому дозволяється перевезення «Газ 66» державний номерний знак НОМЕР_2 , що також не відповідає дійсності.

В ході проведення огляду місця події, спеціальний вантажний самоскид марки «ЗИЛ 130» номерний знак НОМЕР_1 разом з деревиною в об`ємі приблизно 09 метрів кубічних, було вилучено, а в подальшому транспортний засіб поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів відділу поліції №1, Ужгородського РУП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, так як останній є тимчасово вилученим майном, також в ході огляду було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

28.04.2021 року постановою дізнавача СД ВП №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, спеціальний вантажний самоскид марки «ЗИЛ 130» номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , товарно-транспортну накладну серії МЕА №470246 від 20.04.2021 року, щодо відпуску деревини в кількості 4 метрів кубічних, деревину об`ємом приблизно 9 метрів кубічних визнано речовими доказами.

На виконання вимог ч.1ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1ст.170 КПК України.

Прокурором доведено, що вилучені в ході огляду місця події від 27.04.2021 року, речі та документи, мають значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000111 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вилучених речей та документів як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання в цій частині слід задоволити.

Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги те, що у відповідності до вимог ч.11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положеннями ч.4 ст.173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що заборона користуватися транспортним засобом марки «ЗИЛ 130» , д/н НОМЕР_1 , може завдати надмірного обмеження прав власника (володільця) майна. В той же час, заборона розпорядження вказаним транспортним засобом забезпечить збереження речового доказу та не призведе до приховування, знищення, перетворення чи відчуження останнього.

Що стосується вимог слідчого про визначення місця зберігання вилученого майна, то такі вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволенню, оскільки в повноваження слідчого судді, під час розгляду клопотання про арешт майна, не входить вирішення питання про визначення місця зберігання речових доказів по справі, а вказане питання є виключною прерогативою слідчого, який розслідує кримінальне провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задоволити частково.

Накласти арешт на вилучене, в рамках кримінального провадження №0000111 від 28.04.2021 року, у ході огляду місця події від 27.04.2021 року, майно, а саме на :

1.деревину, в кількості 9 метрів кубічних,

2.вантажний самоскид марки «ЗИЛ 130» , д/н НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 є ОСОБА_6 , із забороною розпорядження ним (зняття з обліку, перереєстрацію, відчуження),

3.свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ,

4.товаро транспорту накладну серії НОМЕР_4 від 20.04.2021 року, щодо відпуску деревини в кількості 4 метра кубічних.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1