Справа №212/907/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Кривому Розі на стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000027 від 11 січня 2021 року, з угодою про визнання винуватості, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надеждівка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньо освітою, студента третього курсу Криворізького професійного транспортно-металургійного ліцею, офіційно не працюючого, не одруженого, неповнолітніх (малолітніх) дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

у відповідності до обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР № 0000027, обвинувачений ОСОБА_3 10.01.2021 близько 23:00 години, перебуваючи в салоні швидкісного трамваю, який прямував до станції «Зарічна» на території мкрн. 5-й Зарічний в Покровському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше невідомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав при собі належні йому мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy А10 2019 2/32 GB Blue SM-A105FZBGSEK, обладнаний накопичувачем пам`яті марки «Kingston» micro SD НС UHS-I 80R 32 GB. Під малозначним приводом ОСОБА_3 почав з ОСОБА_6 розмову, в ході якої останні познайомилися та вирішили разом зійти на станції «Зарічна».

В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Прибувши на зазначену станцію швидкісного трамваю, ОСОБА_3 повідомив, що погано себе почуває, та попрохав ОСОБА_6 провести його в напрямку будівель приватного сектору, на що останній погодився.

Близько 23:30 години 10.01.2021 ОСОБА_3 , знаходячись неподалік від станції швидкісного трамваю «Зарічна» на території мкрн. 5-й Зарічний в Покровському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, переслідуючи корисливі наміри, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повалив ОСОБА_6 на землю та почав наносити останньому чисельних ударів руками в різні анатомічні ділянки тіла. Зазначені дії ОСОБА_3 подолали можливий опір з боку ОСОБА_6 та спричинили потерпілому фізичного болю.

Після чого, діючи на досягнення злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна і звернення його на свою користь та діючи на досягнення єдиного злочинного результату, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та є очевидними для оточуючих, підвівся на ноги та схопив з землі мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy А10 2019 2/32 GB Blue SM-A105FZBGSEK, обладнаний накопичувачем пам`яті марки «Kingston» micro SD НС UHS-I 80R 32 GB, належний ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_3 відкрито викрав належні ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy А10 2019 2/32 GB Blue SM-A105FZBGSEK, вартістю 2458,31 грн, накопичувач пам`яті марки «Kingston» micro SD НС UHS-I 80R 32 GB, вартістю 166,79 грн. Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд.

Разом з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000027 від 11 січня 2021 року, до суду надано угоду про визнання винуватості від 02 лютого 2021 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 захисником обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні у відповідності до ст. 468, 469, 472 КПК України обвинувачений ОСОБА_3 захисник обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 уклали угоду згідно до умов якої ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин, крім того сторони погодили міру покарання яка повинна бути призначена обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на чотири роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, поклавши обов`язки передбачені ст. 76 КК України на ОСОБА_3 а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також, у цій угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення угоди про визнання винуватості, а також наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги кримінального процесуального закону та норми кримінального кодексу України, враховуючи наявність згоди потерпілого ОСОБА_6 на укладення даної угоди та факт повного відшкодування завданої злочином шкоди потерпілому, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену відповідно до угоди міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтвердили добровільність укладання угоди в судовому засіданні, також просили вказану угоду, укладену між ними та прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, максимальна межа санкції якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В матеріалах справи наявна заява потерпілого ОСОБА_6 , адресована прокурору КМП №2 ОСОБА_4 відповідно до якої він не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , з узгодженою сторонами мірою покарання згоден.

Укладена між обвинуваченим ОСОБА_3 захисником обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони уклали угоду добровільно, на укладення відповідної угоди потерпілий надав прокурору письмову згоду, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що угода про визнання винуватості укладена 02 лютого 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_3 захисником обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

На стадії досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді особистого зодов`язання.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст.ст. 124-126 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 373, 374 статтями 472-475 КПК України, суд -,

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості укладену 02 лютого 2021 року у кримінальному провадженні № 0000027 від 11 січня 2021 року, між обвинуваченим ОСОБА_3 захисником обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання, у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1