Справа № 646/7575/20
№ провадження 1-кс/646/56/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2021 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на бездіяльність Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 30.11.2020 року,

ВСТАНОВИВ:
14 грудня 2020 року в провадження слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на бездіяльність Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 30.11.2020 року, в якій він просить зобов`язати компетентних осіб Харківської обласної прокуратури внести відомості за повідомленням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення - злочину слідчим СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 та іншими службовими особами.
До судового засідання скаржник не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, доводи викладені в скарзі пітримав, просив задовольнити.

Представник Харківської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки питання щодо неповернення тимчасово вилученого майна, про що повідомлено скаржникам в заяві про вчинення кримінального правопорушення, вирішувалося слідчим суддею Харківського районного суду Харківської області та відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , так як ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 03.12.2020 накладено арешт на зазначене майно в кримінальному провадженні №0000547.

На підтвердження цієї обставини прокурором надано копію ухвали від 17.12.2020 Харківського районного суда Харківської області.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку.
Як встановлено з матеріалів скарги, 30.11.2020 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до Харківської обласної прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Інформації щодо внесення відомостей за заявою заявнику не надано.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 306 КПК України слідчим суддею місцевого суду розглядаються скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування.
Статтею 307 КПК України визначені рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування. Відповідно до частини другої цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Положення ст. 214 КПК України в свою чергу перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до вимог ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні цих даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно правової позиції у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 в справі № 818/15/18, за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Також Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив на тому, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато, а якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.
Скаржник наводить аргументи щодо бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.
Водночас із змісту заяви вбачається, що вся її суть зводиться до незгоди заявників з процесуальними діями слідчого.
Доводи заявника ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за статтями Кримінального кодексу України.
Бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що є предметом оскарження згідно ст. 303 КПК України, має місце тоді, коли у уповноваженої особи за результатом розгляду прийнятої заяви про вчинення кримінального правопорушення, виник обов`язок внести відомості в ЄРДР, однак уповноважена особа ухилилася від виконання свого обов`язку.
Беручи до уваги вищенаведене, оскільки заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, чи відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що невнесення посадовою особою Харківської обласної прокуратури, визначеної у встановленому законом порядку, відомостей за його заявою від 30.11.2020 не є протиправним, а тому у задоволенні скарги належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 303-310 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на бездіяльність Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 30.11.2020 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1