Номер провадження: 11-кп/813/1255/21
Номер справи місцевого суду: 501/842/18 1-кп/501/39/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22.03.2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Іллічівська (Чорноморськ) Одеської області, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3, 4 ст.190 КК України у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №0000285 від 30.03.2018 року, №0000797 від 03.07.2014 року, №0000304 від 04.04.2018 року, №0000787 від 16.08.2018 року

установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22.03.2020 року, постановленою під час судового розгляду кримінального провадження, було задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.05.2021 року із визначенням розміру застави у розмірі 19 599 921 грн., відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3, 4 ст.190 КК України у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №0000285 від 30.03.2018 року, №0000797 від 03.07.2014 року, №0000304 від 04.04.2018 року, №0000787 від 16.08.2018 року.

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким та за який передбачено покарання на строк до 12 років позбавлення волі, а тому є достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачена ОСОБА_7 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, а також доведена неможливість застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачена подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати, з підстав її незаконності та необґрунтованості.

В мотивування своєї апеляційної скарги обвинувачена посилається на те, що клопотання прокурора необґрунтоване, а ризики, заявлені прокурором не доведені, оскільки всі потерпілі, свідки та інші обвинувачені допитані.

На підставі викладеного обвинувачена ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та змінити їй запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили їх задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п.2 ч.1 ст.372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначається: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст.331 КПК України встановлено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, суд при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги про те, що ризики, на які вказує суд в оскаржуваному рішенні, не підтверджені, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкція за вчинення найтяжчого з яких передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, докази у даному кримінальному провадженні ще не досліджені судом в повному обсязі, тому є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані, та іншого обвинуваченого.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, апеляційний суд дійшов висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак не встановлено підстав для застосування відносно останньої більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для обвинуваченої не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останньою відповідного розміру застави.

Апеляційний суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що враховуючи допит судом більшості свідків обвинувачення та потерпілих, заявлені прокурором ризики дещо знизилися, разом з тим апеляційний суд вважає, що вони ще є настільки високими, що у разі зміни обвинуваченій запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, не забезпечить її належної процесуальної поведінки.

Більш того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор повідомив, що стороною захисту заявлені клопотання про допит нових свідків, що не заперечувалось стороною захисту та на переконання апеляційного суду свідчить про продовження існування ризику що обвинувачена може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень та тяжкі наслідки, завдані ними, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання обвинуваченій ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченої та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду є обґрунтованою та відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст.176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409, 411, 419, 422-1, 532КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22.03.2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3, 4 ст.190 КК України у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №0000285 від 30.03.2018 року, №0000797 від 03.07.2014 року, №0000304 від 04.04.2018 року, №0000787 від 16.08.2018 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3