Справа №: 404/4249/20
провадження №: 1-кп/398/162/21
УХВАЛА
Іменем України

"04" березня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у судовому засіданні у м. Олександрії кримінальне провадження, внесене у ЄРДР під №0006470 22.08.2019 року, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Київ, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, на утриманні малолітніх дітей не має, одружений, працюючий на посаді охоронника у відділі безпеки ТОВ Технополь-Агро, раніше не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п.5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України та п. 1,5,12 ч. 2 ст. 115 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився с. Червонокостянтинівка, Петрівського району, Кіровоградської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, на утриманні має одну малолітню дитину, працюючий на посаді охоронника у відділі безпеки ТОВ Технополь-Агро, депутат Бережинської сільської ради Кіровоградського району, раніше не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 та п. 1,5,12 ч. 2 ст. 115 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився м. Семипалатинськ, республіки Казахстан, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , громадянин України, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні одну неповнолітю дитину, офіційно не працює, раніше не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п.5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України та п. 1,5,12 ч. 2 ст. 115 КК України,

встановив:

У судовому засіданні прокурор клопотав про продовження обраного обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що встановлені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені ст.177 КПК не змінились, застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки обвинувачених.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що на сьогоднішній день продовжують існувати встановлені слідчим суддею при обранні та продовженні запобіжного заходу відносно обвинувачених ризики, передбачені статтею 177 КПК, зокрема ризик того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих, та один на одного з метою уникнення покарання, вчиняти інші кримінальні правопорушення, зокрема завершити злочин. Прокурор вважає, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Потерпілий і представник потерпілих ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, оскільки вважає доводи прокурора неправдивими, вини у вчиненні злочину він не визнає.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, вважає заявлені прокурором ризики недоведеними, не визнає своєї вини у вчиненні злочину.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора. Він послався на те, що запобіжний захід відносно обвинувачених продовжується судом автоматично, а ризики, на які посилається прокурор не доведені. При цьому тривале перебування обвинувачений під вартою не може бути виправдане виключно суворістю можливого покарання. Також захисник надав заяви ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які готові стати поручителями щодо забезпечнення належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечував проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу. Також повідомив про те, що не отримує належного лікування в умовах СІЗО, медичний персонал СІЗО некваліфікований, він самостійно вимірює цукор в крові, використовуючи прилад і витратні матеріали, які передає йому дружина, його не забезпечують необхідними йому ліками, необхідний йому за призначенням лікаря препарат інсуліну у медичній частині СІЗО відсутній, тому цим препаратом його забезпечує дружина. Однак через скрутне майнове становище дружина під час допиту у судовому засіданні пояснювала, що не може у подальшому купувати необхідні ліки. Підтримує клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_6 подала клопотання про заміну ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту з правом проходження лікування в умовах стаціонару ендокринологічного профілю в межах м. Кропивницького. Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_10 має тяжкі хвороби: цукровий діабет другого типу і гепатит С, в умовах СІЗО йому не надається необхідна медична допомога, у зв`язку з чим його стан значно погіршився та існує загроза його життю, у зв`язку з чим він потребує негайного лікування, що підтверджується довідками медичної частини СІЗО, наданою на адвокатський запит копією медичної картки ОСОБА_10 та висновком експертів. Захисник звертає увагу на те, що захворювання Васильєва на діабет та його діагноз відповідно до Додатку 13 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (п. 1 розділу VI), затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572, віднесено до переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого покарання. Також захисник посилається на недоведеність вини обвинуваченого та те, що він обвинувачується у заздалегідь обіцяному приховуванні автомобіля, що був засобом вчинення злочину, а не у безпосередньо вбивстві.

Прокурор, потерпілий і представник потерпілого заперечували проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу. Прокурор наголосив на тому, що наданий захисником висновок експертів не відповідає ЗУ Про судову експертизу, а спеціалісти, які його склали не оглядали ОСОБА_10 та не досліджували оригінали медичної документації. Також прокурор пояснив, що йому не відомі обставини та умови утримання обвинуваченого у СІЗО та не відомо чи забезпечено йому належну медичну допомогу, адже з`ясування цих питань не віднесено до його компетенції, адже за цим напрямком працює окремий відділ прокуратури.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, усвідомлюючи суворість можливого покарання він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі Кіровоградської області або України; знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже слідство щодо ймовірного замовника триває; незаконно впливати на свідків, потерпілих з метою зміни та надання ними показань на його користь, вчиняти нові кримінальні правопорушення. Також суд враховує конкретні обставини та спосіб вчинення злочину за яких обвинувачується ОСОБА_8 . Суд враховує, що обвинувачений має неповнолітню дитину, яка має захворювання, має постійне місце проживання, роботи, є депутатом місцевої ради, однак вважає, що ці обставини існували на час подій, які є предметом обвинувачення, та не є достатніми для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та є недостатніми для обґрунтування застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, усвідомлюючи суворість можливого покарання він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі Кіровоградської області або України; знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже слідство щодо ймовірного замовника триває; незаконно впливати на свідків, потерпілих з метою зміни та надання ними показань на його користь, вчиняти нові кримінальні правопорушення. Також суд враховує конкретні обставини та спосіб вчинення злочину, за яких обвинувачується ОСОБА_9 . Суд враховує, що обвинувачений має сім`ю, постійне місце проживання та роботу, має почесну грамоту Верховної Ради України за особливі заслуги перед Українським народом, однак вважає, що ці обставини існували на час подій, які є предметом обвинувачення, та не є достатніми для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, що вказує на недостатність застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі Кіровоградської області або України; знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже слідство щодо ймовірного замовника триває; незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених з метою зміни та надання ними показань на його користь, вчиняти нові кримінальні правопорушення. Також суд враховує конкретні обставини та спосіб вчинення злочину за яких обвинувачується ОСОБА_10 . Суд враховує, що обвинувачений має сім`ю, дитину, постійне місце проживання, однак вважає, що ці обставини існували на час подій, які є предметом обвинувачення, та лише вони не є достатніми для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Водночас, суд встановив, що на момент обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу тримання під вартою і протягом усього часу його перебування у слідчому ізоляторі, він має захворювання на цукровий діабет другого типу, у зв`язку з чим згідно рекомендацій лікаря, що відображена у наданій суду копії його медичної картки) він потребує забезпечення дієти з низьким глікемічним індексом, постійної медичної допомоги, зокрема ін`єкції інсуліну, щоденного контролю глюкози в крові, аналізу сечі раз на тиждень, інших лабораторних аналізів раз у квартал, потребує консультації лікарів інфекціоніста, окуліста, невролога, хірурга. При цьому, враховуючи стан декомпенсації, консультації ендокринолога необхідна 1 раз на місяць. Разом з тим, як вбачається із наданої захисником копії медичної картки ОСОБА_10 та листів начальника філії ДУ ЦОЗ ДКВСУ в Кіровоградській області від 18.02.2021, 30.10.2020, 30.12.2020, 15.01.2021, 14.01.2021, медична допомога, яка надається ОСОБА_10 є фрагментарною та не відповідає рекомендаціям та призначенням лікаря. Зокрема ОСОБА_10 взагалі не забезпечений життєво необхідним йому за призначенням лікаря препаратом інсуліну, він та його захисники неодноразово упродовж усього періоду перебування ОСОБА_10 під вартою, тобто протягом більше року, повідомляли філії ДУ ЦОЗ ДКВСУ про необхідність забезпечення цими препаратами, однак ОСОБА_10 не був забезпечений необхідними йому препаратами інсуліну, а переведення його на інший препарат, що є у наявності, категорично не рекомендований лікарем ендокринологом у зв`язку з тим, що це може призвести до погіршення стану хворого. Також згідно висновку лікаря ендокринолога, який цитує у листі від 18.02.2021 року начальник філії ДУ ЦОЗ ДКВСУ у випадку припинення прийому інсулінотерапії стан хворого різко погіршиться … та у подальшому може призвести до більш тяжких ускладнень…, летального випадку, припинення інсулінотерапії неприпустиме. Окрім цього, із наданої суду копії медичної картки вбачається відсутність відміток про проведення щоденного аналізу крові, щотижневого аналізу сечі. Натомість наявні записи вказують на нерегулярність і фрагментарність цих досліджень, що також визнається філією ДУ ЦОЗ ДКВСУ у зазначених вище листах, у яких зазначено про те, що установа не забезпечена необхідними препаратами та медичними засобами для надання медичної допомоги ОСОБА_10 згідно рекомендацій лікаря. У медичній карті відсутні записи про проведення інших призначених лікарем лабораторних обстежень, також відсутні записи про проведення огляду лікарями за спеціалізаціями згідно рекомендації ендокринолога, а консультації ендокринолога проводяться нерегулярно, що суперечить рекомендаціям лікаря.

Відомості досліджених судом медичних документів узгоджуються з поясненнями обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що він не отримує належного лікування в умовах СІЗО, самостійно вимірює цукор в крові, використовуючи прилад і витратні матеріали, які передає йому дружина, в умовах СІЗо не забезпечується дієтичне харчування ОСОБА_10 згідно призначення лікаря, його не забезпечують необхідними йому ліками, необхідний йому за призначенням лікаря препарат інсуліну у медичній частині СІЗО відсутній, тому цим препаратом його забезпечує дружина, можливість якої у подальшому надавати таку допомогу значно ускладнена її матеріальним становищем. Суд також враховує пояснення допитаної як свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_10 та отримує для нього ліки за рецептом лікаря в аптеці, купує тест-полоски та інші необхідні медичні засоби та доставляє їх в СІЗО для ОСОБА_10 . У зв`язку з відсутністю у аптечній мережі ліків актрапід та протофан для безоплатного отримання за рецептом лікаря вона змушена купувати їх за власні кошти. Крім цього необхідність отримання дозволу суду для побачень в СІЗО, відсутність холодильника у камері ОСОБА_10 для зберігання ліків створюють додаткові організаційні труднощі, що обмежують її можливість працювати і заробляти гроші для утримання своєї сім`ї, зокрема дитини та батька, який захворів на рак і потребує її допомоги. Також вона пояснила, що у разі застосування домашнього арешту відносно ОСОБА_10 він зможе, перебуваючи вдома, доглядати за дитиною, а вона матиме змогу працювати і забезпечувати родину та необхідне чоловіку лікування.

Сторона обвинувачення не надала жодних доказів на спростування наданих стороною захисту відомостей щодо неможливості надання ОСОБА_10 в умовах СІЗО необхідної йому медичної допомоги.

Отже, суд дійшов висновку про те, що в умовах слідчого ізолятора ОСОБА_10 , маючи тяжку хворобу, упродовж тривалого часу не забезпечений необхідною йому медичною допомогою, що може призвести до погіршення стану його здоров`я, шкоди здоров`ю або смерті.

За таких обставин суд вважає неможливим продовження відносно нього запобіжного заходу тримання під вартою, адже ризик завдання шкоди здоров`ю обвинуваченого внаслідок ненадання йому необхідної медичної допомоги в умовах СІЗО є неспівмірним тим ризикам, що були підставою для обрання і продовження запобіжного заходу тримання під вартою. Запобіжний захід тримання під вартою, враховуючи існування зазначених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК, з метою створення умов, у яких ОСОБА_10 зможе отримати необхідне йому лікування, має бути змінений на цілодобовий домашній арешт. ОСОБА_10 слід негайно звільнити з-під варти у залі суду згідно з ч.5 ст. 202 КПК.

Отже, суд встановив існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під вартою, а також застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_10 .. Сторони не надали відомостей про появу нових або зміну існуючих обставин, які б вказували на зменшення або відсутність зазначених ризиків. Ці ризики не можуть бути усунуті за умови застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зважаючи на тяжкість злочинів та їх суспільну небезпеку, суд вважає, що на даний час запобіжний захід у виді особистої поруки є неспівмірним із встановленими судом ризиками, передбаченими ст.177 КПК України. Також суд звертає увагу на відсутність відомостей про те яким чином особи, які подали заяви про те, що бажають бути поручителями, можуть виконати свої обов`язки, зокрема про те, який вплив вони мають на поведінку обвинувачених.

Таким чином, у задоволенні заяв про взяття обвинувачених на поруки необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 195, 197, 202, 205, 331 КПК України, суд

ухвалив:

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 4 березня 2021 року до 2 травня 2021 року.

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 4 березня 2021 року до 2 травня 2021 року.

Змінити ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком на два місяці з 04 березня 2021 року по 04 травня 2021 року включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

- прибувати до суду за першою вимогою;

- цілодобово, щоденно не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду, за винятком часу участі у судових засіданнях, відвідування лікаря та перебування у медичних закладах, пов`язаного з проходженням лікування згідно призначень лікаря;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у справі, крім ОСОБА_14 ;

- носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим покласти на орган національної поліції за місцем його проживання.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного мають право з`являтися в житло, під арештом в якому перебуває обвинувачений, вимагати надання усних чи письмових пояснень, з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити, що в разі невиконання покладених обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_10 негайно звільнити з-під варти у залі суду.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження і уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Відкласти судове засідання на 14 квітня 2021 року на 13.00.

Визначити резервні дату проведення судового розгляду на 20 квітня 2021 року на 15.00.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1