Справа № 635/419/21
Провадження № 1-в/635/182/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, не працевлаштований, засуджений за вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 17 липня 1998 року за ч. 2 ст. 141 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 10 лютого 2000 року за Указом Президента України «Про помилування» умовно з іспитовим строком 1 рік; вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 листопада 2000 року за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільнений 21 лютого 2002 року за відбуттям строку покарання; вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 червня 2005 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02 серпня 2005 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 28 днів; вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 29 червня 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850,00 гривень; вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 29 січня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 02 березня 2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 70; ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 засуджений за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 70; ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Початок строку покарання 11 вересня 2020 року; кінець строку покарання 11 листопада 2023 року.
Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», в особі начальника установи ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням та просить про приведення вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2020 року у відношенні засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання сповіщався своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій клопотання про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_3 підтримав, просив розглянути справу без його участі.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2020 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 70 КК України та йому за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 02 березня 2020 року і остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Вирок суду від 11 вересня 2020 року набрав законної сили 15 жовтня 2020 року.
Вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 02 березня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким санкція частини 1 ст.185 КК України викладена в наступній редакції «карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».
Санкція ч. 1 ст.185 КК України в редакції, чинній до 01 липня 2020 року, передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Отже, санкція ч. 1 ст.185 КК України в редакції Закону від 22 листопада 2018 року передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі.
Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 02 березня 2020 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, за злочин, вчинений до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, що входить у сукупність злочинів, призначене покарання не відбув, на нього поширюються правила щодо заміни невідбутої частини покарання, призначеного за ч.1 ст.185 КК України, більш м`яким у виді обмеження волі з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 КК України.
Приймаючи до уваги, що з 01 липня 2020 року санкція ч.1 ст.185 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним визначити засудженому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.185 КК України за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 02 березня 2020 року - за правилами ч.1 ст.72 КК України у виді 2 років обмеження волі, при цьому остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно визначити таким, що раніше призначено вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2020 року у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 72, ст. 74 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання адміністрації державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України задовольнити.
Визначити ОСОБА_3 покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 02 березня 2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.
Остаточне покарання ОСОБА_3 вважати призначеним у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2020 року, відповідно до якого на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, приєднано невідбуту частину покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 02 березня 2020 року.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1