УХВАЛА

про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою

01 березня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000477 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 січня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 05 години 00 хвилин 06 січня 2021 року до 05 години 00 хвилин 06 березня 2021 року.

До початку судового засідання прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , мотивуючи його тим, що заявлені раніше ризики передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, не перестали існувати. Доводить, що обвинувачений, враховуючи тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років, та оголошення в розшук обвинуваченого у зв`язку з тим, що не з`являвся до суду, був відсутній за місцем свого проживання і місце його перебування встановлено не було, а тому залишаючись на волі, може ухилитися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення. З метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, запобігання вказаним ризикам прокурор просить клопотання задовольнити. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_6 щодо продовження обвинуваченому строку тримання під вартою не заперечувала, вирішення клопотання покладає на розсуд суду.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого та потерпілу приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 січня 2021 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 05 години 00 хвилин 06 січня 2021 року до 05 години 00 хвилин 06 березня 2021 року. Підставами застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що зазначені в ухвалі суду є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину та наявність ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

За положенням ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою, оскільки ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України є реальним з огляду те, що останній обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років, усвідомлюючи відповідальність може переховуватись від суду. Окрім того обвинувачений був оголошений в розшук у зв`язку з тим, що не з`являвся до суду, був відсутній за місцем свого проживання і місце його перебування встановлено не було, а тому залишаючись на волі, може ухилитися від суду.

Окрім того достатньо обґрунтованими є підстави вважати, що ОСОБА_4 , будучи офіційно не працевлаштованим, не маючи постійного заробітку може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів суд не вбачає, з огляду на обставини вчинення злочину у якому обвинувачується ОСОБА_4 та наявність існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України. Окрім того обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 не надано доказів існування обставин, які свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів в змозі запобігти ризикам, що передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України та забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи, що ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 24 квітня 2020 року, 30 квітня 2020 року та 29 травня 2020 року обвинувальні акти за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України направлені до Сарненського районного суду для розгляду по суті, він раніше судимий, був оголошений в розшук, відсутні докази про існування міцних соціальних зв`язків та стримуючих факторів, не одружений, а також враховуючи обставини та характер вчинення злочину, у якому обвинувачується, його суспільну небезпечність, слід продовжити щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Дані, які б вказували на неможливість продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні.

Як визначено в ч.3 ст.183 КПК України ,слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що даний злочин є нетяжким, вчинений повторно, а тому суд визначає розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178,183,197,199,331,369,376,392,395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Сарни, українцю, громадянину України, не працюючому, не одруженому, раніше судимому, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 14 години 20 хвилин 01 березня 2021 року до 14 години 20 хвилин 29 квітня 2021 року.

Визначити місцем тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - Державна установа «Рівненський слідчий ізолятор» (м.Рівне, вул.Дворецька, 116).

Визначити ОСОБА_4 розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 (сорок п"ять тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави - до 14 годин 20 хвилин 29 квітня 2021 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити для виконання уповноваженій особі ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_1