Справа № 522/7514/21
Провадження № 1-кс/522/4135/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0003237 від 12.11 .2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Хмельницький, громадянин України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за вчинення кримінального правопорушення передбаченого чч. 1 ст. 286 КК України.

Учасники процесу:

прокурор - ОСОБА_4 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_5 мотивуючи свої вимоги наступним.

09.09.2020 року приблизно о 16:40 год., у денний час доби, без опадів, в умовах необмеженої видимості і сухого дорожнього покриття водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 , (ходова частина та рульове керування якого на момент дорожньо-транспортної пригоди перебували в технічно справному стані), здійснював рух по правій смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Сонячна у Приморському районі м. Одеси, з боку вул. Шовкуненко в напрямку вул. Генуезська, на якій організовано двосторонній рух по одній смузі у кожному напрямку руху.

Примітка: На момент дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмова система автомобіля «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 перебувала в несправному стані через непрацездатність передбаченої конструкцією даного автомобіля антиблокувальної системи (ABS). При цьому робоча гальмова система автомобіля «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 була працездатною, працювала як система, що не обладнана (ABS) та працювала з відомою водієві ОСОБА_5 ефективністю.

При під`їзді до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вул. Тіниста вул. Сонячна, режим проїзду транспортних засобів на якому на момент дорожньо-транспортної пригоди регулювався двома дорожніми знаками 2.1 «Дати дорогу» та 5.7.2 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом» згідно Правил дорожнього руху України, встановленими перед даним перехрестям по ходу напрямку руху автомобіля «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 , видимість та оглядовість яких для водія ОСОБА_5 була необмеженою, водій ОСОБА_5 був не уважним, за дорожньою обстановкою не слідкував, перед зміною та продовженням свого напрямку руху та виконанням маневру проїзду даного перехрестя по другорядній дорозі у прямому напрямку руху, тобто по вул. Сонячна, не зупинив транспортний засіб перед перехрещуваною проїзною частиною вул. Тіниста, яка являється головною дорогою по відношенню до вул. Сонячна, не переконався що його проїзд через перехрестя буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не обравши безпечної швидкості свого руху, яка б дозволяла безпечно керувати транспортним засобом, постійно контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну для нього дорожньої обстановки, а саме здійснюючи рух зі швидкістю більш ніж 49.5 км/год. без зупинки почав в`їжджати на нерегульоване перехрестя вул. Тіниста вул. Сонячна, та в наступному проїжджати дане перехрестя у прямому напрямку руху, не надавши переваги в русі автомобілю «Ніссан», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка здійснювала рух по проїзній частині вул. Тіниста з боку вул. Посмітного в напрямку вул. Черняховського та проїжджала дане перехрестя у прямому напрямку руху по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Ніссан», р.н. НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Ніссан», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена та госпіталізована до КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 3-6-го ребер зліва, що супроводжувались лівобічним гематораксом (крововиливом в ліву плевральну порожнину), закритої травми правого колінного суглобу у вигляді перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки та ушкодження волокон хрестоподібних зв`язок, закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, синця лівої гомілки.

Вказані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини салону легкового автомобіля в умовах ДТП (зіткнення автомобілів) 09.09.2020 року, і відносяться до тілесних ушкоджень середньої ТЯЖКОСТІ.

Також під час досудового розслідування встановлено, що пояснення водія автомобіля «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 про те, що він перед дорожньо-транспортною пригодою зупинився перед перехрестям, а потім відновив свій рух та в`їхав на перехрестя, де відбулося зіткнення транспортних засобів, з технічної точки зору, є неспроможними.

В умовах даної події належні дії водія автомобіля «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 регламентувалися вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та вимогами п. 16.11 Правил дорожнього руху України, згідно яких йому було слід під`їжджаючи до перехрестя оцінити дорожньо-транспортну ситуацію, що складалася, для вирішення питання про безпечне виконання переїзду вул. Тіниста (головної дороги) у прямому напрямку.

Згідно заданих вихідних даних водій автомобіля «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 мав технічну можливість належним виконанням вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п. 16.11 Правил дорожнього руху України запобігти зіткненню з автомобілем «Ніссан», р.н. НОМЕР_2 .

В умовах даної події при отриманні водієм автомобіля «Ніссан», р.н. НОМЕР_2 об`єктивної інформації про небезпеку для руху, її належні дії регламентуються вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які передбачають застосування водієм заходів до зниження швидкості свого транспортного засобу аж до зупинки.

Згідно вихідних даних, заданих слідством, при прийнятому експертом моменту виникнення небезпеки, водій автомобіля «Ніссан», р.н. НОМЕР_2 не мав технічної можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 , тобто перебував в аварійній обстановці.

Фактичні дії водія автомобіля «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 , які не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з ДТП.

Таким чином, водій ОСОБА_5 своїми необережними діями допустив порушення вимог п. п. 2.3. (б), 10.1, 12.1, 16.3, 16.11, п. 33.2 (дорожній знак 2.1 «Дати дорогу»), п. 31.1 Правил дорожнього руху України.
24.04.2021 року ОСОБА_5 було письмово повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 286 КК України.
У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених в п. 1 -2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та вважав за необхідне задовольнити його із вказаних підстав.

Захисник просила залишити клопотання без розгляду так як сплинули строки передбачені законом для його розгляду.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши прокурора та учасників судового розгляду приходжу до висновку про наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що у відповідності зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обґрунтованість підозри підтверджується, зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом огляду місця ДТП та схемою до нього від 09.09.2020 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 12.11.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 27.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.04.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.04.2021 року; висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 21-159/220 від 29.03.2021 року; висновком судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/123-21/405-ІТ від 12.03.2021 року; висновком судової авто-технічної експертизи за обставинами ДТП №21-1179 від 30.03.2021 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Обов`язком слідчого судді на етапі пред`явлення повідомлення про підозру, є перевірка наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила правопорушення, і такі підстави можуть переконати стороннього спостерігача у цьому. Така позиція також відповідає і позиції Європейського суду з прав людини який в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й обраний запобіжний захід. Тому на даний час, вважаю підозру обґрунтованою достатньо для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Так, характер кримінального правопорушення, який ставиться у підозру ОСОБА_5 , свідчить про наявність ризику вказаного в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому враховуючи викладені вище обставини, особу підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Інших ризиків передбачених ст. 177 КПК України, на даному етапі не вбачається.

З урахуванням вище викладеного, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаю клопотання слідчого обґрунтованим, та достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Що стосується посилань захисника про відсутність підстав для розгляду даного клопотання у зв`язку зі спливом строку, слідчий суддя їх вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Згідно зі ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 336 КПК України проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції під час судового провадження
1. Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:
1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;
2) необхідності забезпечення безпеки осіб;
3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;
4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;
5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.
2. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує.
9. Дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.
Таким чином, строк для розгляду клопотання був продовжений тільки задля забезпечення участі у судовому розгляді підозрюваного та захисника, які проживають поза межами Одеської області в режимі відеоконференції з урахуванням завантаженості суду та технічної можливості для її проведення.

З урахуванням вище викладеного, керуючись вимогами ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного обов`язки, письмово повідомивши його під розпис, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 186-187, 193, 194, 196, 197, 199, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0003237 від 12.11 .2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на останнього передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків, а саме:

1)прибувати до слідчого Відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси та до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси за першою вимогою в розумний строк;
2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: м. Хмельницький без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Роз`яснити ОСОБА_5 що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді становить два місяці протягом строку досудового розслідування, та закінчує свою дію 24.06.2021 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
06.05.2021