16.08.2021 Єдиний унікальний № 371/201/20
Провадження 1-кп/371/27/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілої

юридичної особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Миронівка клопотання захисника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0000007, відомості про яке 8 січня 2020 року внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України

ВСТАНОВИВ :

До Миронівського районного суду Київської області надійшли матеріали кримінального провадження №0000007 від 8 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3 серпня 2021 року головуючим у справі визначено суддю Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 .

Обвинуваченому запобіжний захід не обирався.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України судом 5 серпня 2021 року було постановлено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.
У підготовче судове засідання 12 серпня 2021 року з`явилися прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого та представник потерпілої юридичної особи.
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акта у даному кримінальному провадженні прокуроруу зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, а саме у зв`язку з некоректністю обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті. Клопотання обгрунтовано тим, що з обвинувального акту незрозуміло, ОСОБА_4 є ФОП чи керівником підприємства; ОСОБА_4 на думку сторони обвинувачення заволодів бюджетними коштами чи коштами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, тобто, із обвинувального акту не зрозуміло, заволодіння якими коштами ставиться у вину обвинуваченому: коштами Державного бюджету України, місцевого бюджету, бюджету Фонду, що є очевидно некоректним обвинуваченням і позбавляє ОСОБА_4 можливості на відповідний захист від такого незрозумілого обвинувачення. В обвинувальному акті повинно бути чітко та зрозуміло сформульовано, до якого бюджету відносяться 55500 гривень, державного чи місцевого, та хто є розпорядником цих бюджетних коштів, як це передбачено п. 47 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України; в обвинувальному акті містяться твердження, що ОСОБА_4 буцімто підписав та завірив печаткою свого підприємства документи, а саме довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2019 від 26.12.2019 за ф. КБ-3 на суму 55500 гривень та акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 від 26.12.2019 за ф. КБ- 2в на суму 55500 грн., при цьому в обвинувальному акті не зазначено найменування підприємства, печаткою якого обвинувачений завірив ці документи, та не зазначено, яке відношення має таке підприємство до виконання умов договору підряду № 398 від 23 грудня 2019 року «Про виконання поточного ремонту по заміні вікон даху Миронівської районної філії Київського обласного центру зайнятості".

Діяльність ОСОБА_4 в якості фізичної особи-підприємця (не є юридичною особою) та його діяльність у якості працівника підприємства (є юридичною особою), наповнені різним буквальним та правовим змістом, що в обвинувальному акті повинно бути чітко розмежовано та зрозуміло викладено для того, щоб обвинувачений та суд чітко розуміли які конкретні дії (об`єктивна сторона кримінального правопорушення) прокурор ставить в обвинувачення ОСОБА_4 .

Додав, що стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті жодних відомостей стосовно того, яким чином ОСОБА_4 віднесено до категорії службових осіб, всупереч інтересам якої саме служби діяв останній, які саме надані йому законом права і повноваження, які він буцімто використав як «незаконно», так і «всупереч інтересам служби».

Таким чином захисник вважає, що некоректність обвинувачення відносно його підзахисного вказує на грубе порушення його права на захист, а тому обвинувальним акт має бути повернутий прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_4 думку свого захисника підтримав повністю, просив обвинувальний акт повернути прокурору.
Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 також підтримала клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору.
Прокурор ОСОБА_3 проти заявленого клопотання заперечив, просив у його задоволенні відмовити.
Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору у разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Таким чином, дана норма, містить певну дискрецію дій прокурора в межах його процесуальних обов`язків, а саме: виклад лише тих обставин, які прокурор вважає встановленими.
Відсутність певних фактичних обставин, які мають значення для кваліфікації дій обвинуваченого, відсутність ознак злочину, складу злочину чи інші обставини, які мають значення для доведеності вини обвинуваченого є підставою для винесення виправдувального вироку суду після з`ясування цих обставин в ході судового розгляду, а не підставою повернення обвинувального акта прокурору.
У даному разі заявлені в клопотанні обставини не містять ознак невідповідності обвинувального акта, вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, однак є підставою детального вивчення та аналізу усіх суттєвих для кримінального правопорушення обставин в ході судового розгулу по суті.

Так, як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000007 від 8 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України, який було направлено прокурором для розгляду до Миронівського районного суду Київської області, вказаний процесуальний документ за своїм змістом у повній мірі відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому у суду немає достатніх правових підстав для висновку про його невідповідність вимогам цього Кодексу.

Більш того, вдаючись до оцінки правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 та формулювання висунутого останньому обвинувачення, суд фактично вийде за межі своїх повноважень на стадії підготовчого провадження, оскільки предметом підготовчого судового засідання є лише відповідність обвинувального акта вимогам закону, а не обґрунтованість правової кваліфікації дій обвинуваченого та формулювання обвинувачення, які можуть та повинні перевірятись на стадії судового розгляду.
До того ж, відповідно до вимог ч. 2 ст. 337 КПК України, прокурор під час судового розгляду може не тільки змінити або висунути додаткове обвинувачення, а відмовитися від підтримання державного обвинувачення, якщо в результаті судового розгляду дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що клопотання захисника обвинуваченого не підлягає задоволеню. Водночас усі доводи захисника, наведені в клопотанні, на думку суду є предметом для детального вивчення під час розгляду кримінального провадження по суті. Вказаним доводам має бути приділена особлива увага та надана належна правова оцінка. Наявність чи відсутність вказаних обставин, безпосередньо впливає на рішення, яке суд має прийняти за результатами розгляду кримінального провадження по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314-316,370-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 16 серпня 2021 року.

Суддя (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1