Справа № 450/776/21 Провадження № 1-кп/450/268/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування заходу забезпечення кримінального провадження

05 березня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Пустомити клопотання прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження за ч. 3 ст. 185 КК України, внесено до ЄРДР за № 0001076 від 09.12.2020 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новий Розділ Львівської області, українець, громадянин України, одружений, малолітніх/неповнолітніх дітей на утриманні не маючий, із неповною середньою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Яворівського районного суду Львівської області від 22.06.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном 1 рік іспитового строку,

яке надійшло на розгляд судді 04.03.2021 року,

встановив:
суб`єкт звернення просить суд застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів; визначити заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600,00 (сто вісімдесят одна тисяча тисяч шістсот гривень 00 копійок) гривень.

Прокурор клопотання підтримав, просить суд його задоволити з наведених у письмовому клопотанні підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 клопотання прокурора заперечили, просили у задоволенні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Потерпілий ОСОБА_8 клопотання прокурора підтримав.
Проаналізувавши матеріали клопотання судом встановлено такі обставини:

стороною обвинувачення ОСОБА_4 ставиться в провину таке: ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим Яворівським районним судом Львівської області від 22.06.2020 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном 1 рік іспитового строку, на шлях виправлення не став, а повторно скоїв новий злочин проти власності. 08.12.2020 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 , за попередньою змовою, групою осіб із ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник у приміщення будинку АДРЕСА_3 звідки таємно, повторно, викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме кухонну мультиварку фірми «Mirta» модель «МС-2214», чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 440 гривень.

09.12.2020 о 02:20 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

09.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у житло.

У відповідності до ч. 4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким злочином.

Стороною обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується додами до клопотання доказами, а саме: оглядом місця події від 09.12.2020 проведеним за адресою с. Ямпіль, вул. Верхня 23; проведеним обшуком у автомобілі марки «ЗАЗ ТF699Р» реєстраційний номер НОМЕР_1 від 09.12.2020, протоколом; огляду речей і документів від 09.12.2020, показами потерпілого ОСОБА_8 , показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом пред`явлення речей для впізнання від 09:12.2020, висновком товарознавчої експертизи від 14.01.2021, висновком дактилоскопічної експертизи від 19.01.2021.
Судом встановлено, що 11.12.2020 на стадії досудового розслідування слідчим суддею Пустомитівського районного суду Львівської області підозрюваному ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів - з 11 грудня 2020 року по 09 лютого 2021 року включно, а також визначено йому заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600,00 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) гривень.

05.02.2021 слідчим суддею Пустомитівського районного суду Львівської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 30 (тридцять) днів, а саме до 09.03.2021 року та визначено такому заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600,00 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) гривень.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв"язки з суспільством.

Тримання під вартою не повинно бути продовжене лише через очікуване покарання у вигляді позбавлення волі (Leteliier v.France (Летельєр проти Франції), §51; LA, v.France (LA. проти Франції), §104; Prencipe v.Monaco (Прансип проти Монако), §79; Tiron v.Romania (Тирон проти Румунії), §§41-42). Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59). Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).

Однак зі плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання підозрюваного під вартою; за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань (Clooth v.Belgiu (Клоот проти Бельгії), §44).

Відповідно до Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р., суд повинен вживати заходів щодо усунення підстави для надходження до Європейського суду з прав людини заяв проти України, спричинених проблемою, що вже була предметом розгляду в Європейському суді з прав людини та сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку ст.206 КПК України. Цим же листом рекомендується при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

З огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в цьому кримінальному провадженні, та на важливість показань потерпілого, свідків для встановлення істини по справі, суд погоджується із прокурором у тому, що існують достатні підстави вважати, що існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, потерпілого.

При цьому, суд критично ставиться до твердження прокурора, що запобігти цьому ризику можна лише шляхом подальшого застосування найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.

У цьому випадку слід брати до уваги те, що відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У цьому контексті слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у зв`язку з нерозумною тривалістю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою констатував порушення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у багатьох справах проти України ("Solovey and Zozulya v. Ukraine", рішення від 27.11.2008), "Доронін проти України" ("Doronin v. Ukraine", рішення від 19.02.2009), "Свєршов проти України" ("Svershov v. Ukraine", рішення від 27.11.2008), "Роман Мірошніченко проти України" ("Roman Miroshnichenko v. Ukraine", рішення від 19.02.2009;) тощо.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.

Зокрема, у справі "Сергій Волосюк проти України" ("Sergey Volosyuk v. Ukraine", рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини наголосив, "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою… Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою… Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання" (пункти 37, 38).

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу. За виняткових обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право … визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку" (п. 51).

У контексті вказаних вище стандартів Європейського суду з прав людини та з огляду на те, що в цій справі загальний термін тримання ОСОБА_16 під вартою становить понад 3 місяці, абстрактні доводи сторони обвинувачення про те, що лише подальше тримання підозрюваного під вартою може убезпечити від настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не можна вважати належно обґрунтованими, оскільки вони не підтверджуються конкретними доказами. За таких обставин у межах даного провадження слід дослідити можливість застосування стосовно ОСОБА_4 альтернативних запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини. Зокрема, в цьому випадку слід взяти до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину за який він може бути засуджений до шести років позбавлення волі, згідно ч. 3 ст. 185 КК України. Крім того, ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, зокрема, в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини та утриманців (має зареєстроване місце проживання, проживає з дружиною ОСОБА_17 , та тіткою дружини).

Таким чином, враховуючи те, що особисте зобов`язання в даному випадку надзвичайно м`яким запобіжним заходом, особисту поруку не можна застосувати через відсутність поручителів, а застава навіть у мінімальному визначеному законом розмірі є непомірною для обвинуваченого, єдиним можливим і достатнім запобіжним заходом, який можна застосувати до ОСОБА_4 є домашній арешт за місцем його постійного проживання в АДРЕСА_2 . Також, суд, вважає, доцільним покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з місця проживання м. Львів, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) утриматися від спілкування із потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_8 .

Керуючись ст. 350, 371 - 372 КПК України, суд,-

постановив:
клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, - задоволити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. до 04.05.2021 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
не залишати житло, в якому він проживає, що за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. до 04.05.2021 року та не покидати населений пункт м. Львів;
прибувати до слідчого, слідчого судді, суду, прокурора за першою вимогою;
утриматися від спілкування із потерпілим у кримінальному провадженні: ОСОБА_8 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з -під варти в залі суду негайно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 .

Ухвалу передати на виконання відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції ГУНП У Львівській області.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії- 04.05.2021 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1