Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2846/18
Провадження №: 1-в/332/10/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2021 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків даності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків даності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 . В поданні зазначено, що на виконанні Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області знаходиться вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17.09.2018р. відносно ОСОБА_4 , якого засуджено за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виглядів штрафу в сумі 1700 грн. Штраф на сьогоднішній день засудженим не сплачено, тому ставиться питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків даності виконання обвинувального вироку на підставі ст.80 КК України.

В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_5 подання підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених в поданні.

Прокурор в судовому засіданні проти подання заперечував з тих мотивів, що несплата штрафу та ухилення засудженого від виконання вироку та від явки до органу пробації свідчить про те, що засуджений ухиляється від відбування покарання, просив в задоволенні подання відмовити.

Судом вжито заходів щодо повідомлення ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду справи, проте останній до суду не з`явився, причини його неявки суду невідомі. З урахуванням вимог абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України та спосіб, у який було оформлене клопотання представником центру пробації, суд вважає за можливе провести судовий розгляду у відсутності засудженого.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2018 ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Вказаний вирок був прийнятий до виконання Дніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

Зі змісту подання випливає, що ОСОБА_4 у встановлений законом місячний строк не подав до органу пробації документ про сплату штрафу, тому вказаний орган просить суд вирішити питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків даності виконання обвинувального вироку на підставі ст.80 КК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. Відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати, суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Однак, з матеріалів подання випливає, що органом пробації не була проведена перевірка такої поведінки засудженого ОСОБА_4 , наявність в нього об`єктивних чи суб`єктивних причин несплати штрафу, обізнаність у необхідності надання платіжного документа саме до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області. Також у матеріалах подання відсутні будь-які докази про належність повідомлення ОСОБА_4 органом пробації про невиконання вироку, підтвердження того, що засуджений отримав повідомлення немає. Крім того, центром пробації не мотивовано, чому факт несплати засудженим штрафу орган пробації вважає як доказ того, що останній не ухилявся від відбування покарання, оскільки ч.3 ст.80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строків давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. Також орган пробації не надав суду докази того, що в органи прокуратури були здійснені повідомлення про злочин за ст.389 КК України по факту ухилення засудженого від кримінального покарання у вигляді штрафу з метою проведення перевірки та надання оцінки такої поведінки засудженого.

На підставі викладеного та керуючись ст. 26 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України (2012 року), суд -
УХВАЛИВ:

В задоволенні подання органу пробації відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 24.03.2020 року.

Суддя ОСОБА_1