Справа№ 693/1256/20
1-кс/693/3/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання міри запобіжного заходу у вигляді

тримання під вартою

17.02.2021 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків винесене у кримінальному провадженні №0000243 від 18.07.2020р. ст. слідчим відділу поліції №1 Уманського РУ поліції ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 і погоджене з прокурором Жашківського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Жашків Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Жашківського відділу

Уманської місцевої прокуратури - ОСОБА_4 ,

ст. слідчий ВП №1 Уманського РУ поліції ГУНП
в Черкаській області - ОСОБА_3 ,

захисник адвокат - ОСОБА_6 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу поліції №1 Уманського РУ поліції ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

14.07.2020р. в обідній час гр. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу продуктового магазину у с. Олександрівка Жашківського району Черкаської області, відкрито викрав гроші у сумі 450 грн. у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що належать останньому, чим спричинив йому майнової шкоди.

За вказаним фактом слідчим відділенням Жашківського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження №0000243, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 14.07.2020р. близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи по пров. Колгоспний у с. Олександрівка Жашківського району Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення грошей у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до нього та витягнув із задньої кишені його штанів гроші в сумі 450 грн., тим самим відкрито викрав їх, після чого з місця події зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 450 грн. 00 коп..

Таким чином, наявні підстави для висновку про вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

25.10.202р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Анкетні відомості підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Жашків Черкаської області, українець, громадянин України, не працюючий, депутатом не являється, учасником бойових дій не являється, на обліку лікарянарколога та лікаряпсихіатра не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 24.10.2014р. Макарівським районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, з місць позбавлення волі умовно-достроково звільнений 13.11.2018р..

Причетність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні доказами:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.07.2020р.;

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 26.07.2020р.;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 від 16.10.2020р.;

- показаннями свідка ОСОБА_8 від 21.07.2020р.;

- показаннями свідка ОСОБА_9 від 21.07.2020р.;

- показаннями свідка ОСОБА_10 від 21.07.2020р.;

- показаннями свідка ОСОБА_11 від 26.07.2020р.;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 від 26.07.2020р.;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_7 від 29.07.2020р.

В діях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.
Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово був викликаний до слідчого відділення Жашківського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Соборна, 73 м. Жашків Черкаської області, в кабінет №8 до т.в.о. начальника слідчого відділення ОСОБА_12 , шляхом вручення йому повістки про виклик в порядку ст. 135 КПК України, для допиту в якості підозрюваного у кримінальному провадженні №0000243 від 18.07.2020р..

Проте, підозрюваний ОСОБА_5 за викликами у визначені дати не з`явився та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи викладене, 03.11.2020р. досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено, а підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Таким чином, з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що є злочином, який відносяться до категорії тяжких, останній набув статусу підозрюваного та на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ст.42 та іншими положеннями КПК України.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній має судимість за вчинення злочину, відбував покарання у місцях позбавлення волі, не має офіційного місця роботи, має слабкі соціальні зв`язки, на виклики слідчого не з`являвся та не повідомляв про причини свого неприбуття, за місцем реєстрації у селі проживає не часто. Крім цього, він також усвідомлює, що за вчинений злочин йому загрожує покарання на строк від чотирьох до шести років позбавлення волі, тому останній може залишити місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Усвідомлення даної обставини підозрюваним, а також обставини наявності у нього судимості за вчинений умисний корисливий злочин, що буде врахована судом під час призначення йому покарання у разі визнання його винуватим, обґрунтовано посилює ризик виникнення в нього бажання уникнення кримінальної відповідальності, що, як наслідок, додатково вказує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

2) може незаконно впливати на потерпілого, свідків, понятих у цьому ж кримінальному провадженні, так як останньому із матеріалів кримінального провадження відомі їхні анкетні дані. Наявність вказаного ризику обумовлена також тим, що свідки у даному провадженні: ОСОБА_11 , який безпосередньо був присутній під час вчинення ним кримінального правопорушення, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - є особами, що проживають з ним у одному населеному пункті та певним чином пов`язані з життям підозрюваного. Тому наявні підстави вважати, що підозрюваний може впливати на них шляхом умовлянь, погроз, примусу для того, щоб останні змінили свої показання на його користь або взагалі відмовились надавати об`єктивні показання чи сприяти досудовому розслідуванню та суду у встановленні всіх обставин, що у мають значення у даному провадженні, а потерпілий взагалі відмовився від підтримання обвинувачення. Таким чином він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування, а також невиконанням процесуальних обов`язків.

4) може вчинити інший злочин проти власності, оскільки підозрюваний не має офіційного місця роботи, що створює передумови до прийняття ним рішення щодо підшукування та отримання незаконних джерел доходів для незаконного збагачення та задоволення власних життєвих та побутових потреб. Крім цього, ОСОБА_5 після вчиненого злочину розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме придбав алкогольні напої для власного вживання. Вказані обставини об`єктивно свідчать про його суспільну небезпечність та необхідність ізоляції його від суспільства на час проведення досудового розслідування.

Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості в кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення ОСОБА_5 в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт відкритого викрадення майна у ОСОБА_7 .

Згідно з п.2 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Крім цього, відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою також може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, особи підозрюваного, все це свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, оскільки останній має судимість за вчинення злочину, відбував покарання у місцях позбавлення волі, не має офіційного місця роботи, має слабкі соціальні зв`язки, на виклики слідчого не з`являвся та не повідомляв про причини свого неприбуття, за місцем реєстрації у селі постійно не проживає, тому він може залишити місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності, що обґрунтовано підсилює ризик того, що він буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, він може уникати кримінального провадження та покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.

У судовому засіданні ст. слідчий відділу поліції №1 Уманського РУ поліції ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 та прокурор Жашківського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти обрання його підзахисному міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, наприклад, домашній арешт.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію адвоката ОСОБА_6 .

Заслухавши доводи ст. слідчого відділу поліції №1 Уманського РУ поліції ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 , думку прокурора Жашківського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , пояснення адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 , вивчивши матеріали кримінального провадження та матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання стосовно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шестироків, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідків та понятих у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інший злочин проти власності, а також ухилятися від органу досудового розслідування і суду, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шестироків, ризики передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ст. слідчого відділу поліції №1 Уманського РУ поліції ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з 13 год. 10 хв. 16 лютого 2021 року до 13 год. 10 хв. 16 квітня 2021 року включно.

Заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, визначити в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень 00 копійок.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-не виїжджати за межі території Уманського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з свідками, потерпілим.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали буде проголошено 17 лютого 2021 року о 17 год. 10 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_13