Справа №463/3675/21
Провадження №1-кс/463/2462/21
У Х В А Л А

08 квітня 2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , що погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 04 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Клопотання мотивує тим, що у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 04 січня 2020 року ОСОБА_5 підозрюється в вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України. Вважає, що під час досудового розслідування встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, за якими останньому пред`явлено обґрунтовану підозру. Слідство вважає, що з огляду на необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливлює запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність обрання домашнього арешту є обґрунтованою та підтверджується зібраними у справі доказами.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечили. Вважають підозру необґрунтованою, наявність ризиків не доведено. Підозрюваний зазначив, що він не відмовлявся від домовленості із потерпілими, наміру не виконувати обов`язки не мав, частину коштів потерпілим вже повернув. Окрім того, просить врахувати, що відповідно до укладеного цивільно-правового договору інша особа взяла на себе зобов`язання про оплаті міграційного збору і саме він передавав вказаній особу і частину коштів потерпілих, які вона присвоїла, а зобов`язання не виконала. Тому він звернувся до поліції із заявою про скоєння злочину. Щодо запобіжного заходу зазначив, що працює, має дитину, утримує маму інваліда 3 групи проживає і працює у м. Києві, а тому просить застосувати запобіжний захід у виді особисте зобов`язання.

Захисник вважає підозру необґрунтованою, в тому числі за ч.3 ст.190 КК України, оскільки з підозри не зрозуміло які діяння вчиняв його клієнт з використанням електронно-обчислювальної техніки. Між його довірителем і потерпілими були укладені цивільні правові договори, по вказаних угодах його довіритель надавав послуги і навіть, якщо частина зобов`язань не виконана, то в даному випадку наявний цивільно-правовий спір. Також ствердив, що слідство триває більше року, його клієнт надав слідству всю інформацію і договори, на всі виклики з`являвся, про виклик для вручення підозри як він так і його клієнт слідчим не були належно повідомлені, а тому посилання на те, що підозрюваний ухилявся від вручення підозри є надуманим. Підтримав позицію підозрюваного про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки він проживає і працює у м. Києві.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000055 від 04 січня 2020 року ОСОБА_5 підозрюється в вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, №300-A). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор на давному етапі слідства довели обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному у заволодінні коштами потерпілих шляхом шахрайства і така підозра підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами. Зокрема, на підтвердження можливої причетності підозрюваного до скоєння кримінальних правопорушень стверджується: протоколи допиту свідка ОСОБА_7 та її і одночасного допиту з ОСОБА_5 , в ході яких вона заперечила факт отримання від нього грошових коштів потерпілих; відповіді з посольства США в Україні від 24.02.2020 та від 13.07,2020. відповідно до яких ОСОБА_5 сам візи в США не мав, за потерпілих імміграційний збір для відкриття візи в США не заплатив, візу їм відкрито не було; відповідь з ГУ ДПС у Л/о від 25.02.2020, відповідно до якої ОСОБА_5 не здійснював підприємницьку діяльність; протокол тимчасового доступу від 08.04.2020 до виписки «Приватбанк» по рахунку ОСОБА_5 , відповідно до якої він отримував кошти від потерпілих, заявами та протоколам допитів потерпілих, протоколами огляду предметів, квитанціями. Окрім цього, на даному етапі слідства слідчий суддя не перевіряє доведеність вини у скоєнні інкримінованих злочинів. Вказані матеріали можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення інкриміновані правопорушення.

Разом з тим, суд погоджується із захистом про те, що підозра за ч.3 ст.190 КК України в частині скоєння шахрайства з використанням електронно-обчислювальної техніки не розкрита, така не має посилання на конкретні обставини використання електронно-обчислювальної техніки і не зрозумілим є доводи про можливе скоєння саме такого правопорушення, як і доведеність такої підозри.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.2 ст.181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» [ВП] (Buzadji v. the Republic of Moldova) [GC], пункти 86-91 ЄСПЛ вказав, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Суд постановив, що цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою (там само, пункти 104 і 113-114).

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний на даному етапі слідства обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, зокрема тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. А тому враховуючи обставини справи, слідчий суддя погоджується з тим, що є підстави вважати, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення відповідальності.

З врахуванням наведених вище ризиків, а також доводів слідчого судді про не висвітлення у клопотанні доводів про обґрунтованість підозри пов`язаної із скоєнням правопорушення з використанням електронно-обчислювальної техніки, а також доводів підозрюваного про те, що він проживає і працює у м. Києві, що підтверджується матеріалами слідства, а також наявністю у нього міцних соціальних зв`язків, перебування на утриманні малолітньої дитини та мами інваліда 3 групи, слідчий суддя не вбачає підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту по місцю реєстрації у м. Львові , оскільки це фактично буде позбавленням свободи підозрюваного, що у даному провадженні не відповідатиме меті запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що на даний момент досудове розслідування триває, з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків визначених ст.177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання

Керуючись вимогами статей 176-179, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк два місяці із покладенням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматись від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Письмово під розпис повідомити підозрюваного про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 09 квітня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1