ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 573/692/17 Номер провадження 11-кп/814/31/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем з участю прокурораОСОБА_5 ОСОБА_6
захисників обвинуваченихОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000063 від 30.01.2017 за апеляційною скаргою (зі змінами) захисника ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11.07.2017 відносно

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000063 від 30.01.2017 за апеляційною скаргою (зі змінами) захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11.07.2017 відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Багдаті, грузина, громадянина Грузії, з вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.12.2013 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 11.02.2016 р. по відбуттю строку покарання

та

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лиман Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не перебуваючого у зареєстрованому шлюбі, проживаючого фактично в АДРЕСА_2 , зареєстрованого у АДРЕСА_3 , в порядку ст. 89 КК України не судимого

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_9 засуджено ч. 3 ст. 187 КК України на 9 років позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна на користь держави.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (ред. від 26.11.2015) зараховано ОСОБА_9 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.01.2017 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цим же вироком визнано ОСОБА_10 засуджено ч. 3 ст. 187 КК України на 11 років позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна на користь держави.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (ред. від 26.11.2015) зараховано ОСОБА_9 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 31.01.2017 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертиз в сумі 1759 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертиз в сумі 1759 грн. 20 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_9 30.01.2017 р. за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_10 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, близько 18 години 20 хвилин, знаходячись біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , скориставшись моментом коли ОСОБА_14 заїздив у двір будинку, маючи умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством та погрозою застосування такого насильства, вбігли у двір цього будинку, де невстановлена особа впритул приставила предмет схожий на пістолет в голову ОСОБА_14 . Останній розуміючи, що на нього скоєно напад вчинив опір, а саме схопив за руку нападника та намагався його вдарити. В цей момент ОСОБА_10 озброєний ножем та ОСОБА_9 забігли у двір і долаючи опір потерпілого ОСОБА_14 , стали валити на його землю, а коли потерпілий ухиляючись від ударів присів на коліна, то невстановлена особа предметом схожим на пістолет один раз нанесла удар в потиличну частину голови і один раз в область правого надпліччя.

В цей час батьки потерпілого ОСОБА_14 ОСОБА_15 1956 року народження та ОСОБА_16 1952 року народження, які були в будинку, почувши шум у дворі, вийшли з будинку та побачили боротьбу сина з нападниками. В цей момент ОСОБА_10 побачивши сторонню особу і з метою подолання її опору, погрожуючи ножем, підбіг до ОСОБА_16 , який розуміючи, що на нього скоєно напад, з метою захисту схопив останнього за руку і в ході боротьби обоє впали на землю, де ОСОБА_10 долаючи опір наносив потерпілому ОСОБА_14 удари в область голови. Одночасно з цим ОСОБА_15 , вийшовши з будинку, на ганку побачила ОСОБА_9 , який в цей момент підбіг до неї з метою подолання її опору, наніс їй удар в область грудної клітки в результаті чого остання впала на підлогу в будинок.

Дещо подолавши опір потерпілих та звільнившись від них ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлена особа з місця події втекли.

Потерпілий ОСОБА_14 в результаті розбійного нападу отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден: на верхній губі - 2, на верхній повіці лівого ока; синці: в задньотімяній ділянці голови зліва, на правому надпліччі з садном, на передній поверхні правої гомілки - 2, на лівому наколіннику та на лівій гомілці, що згідно висновку експерта відносяться до категорії легких. Потерпілий ОСОБА_16 в результаті розбійного нападу отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден: під правим оком та на правому крилі носа, що згідно висновку експерта відносяться до категорії легких. Потерпіла ОСОБА_15 в результаті розбійного нападу отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців: на правому плечі, на правому ліктевому суглобі, на правому передпліччі, під лівою ключицею, на правому стегні, що згідно висновку експерта відносяться до категорії легких.

У зміненій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене судом покарання, посилаючись на негативний стан здоров`я обвинуваченого.

За наслідками апеляційного розгляду просив призначити ОСОБА_9 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Крім того на вирок суду надійшли апеляційні скарги захисників ОСОБА_17 та ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , проте на початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_10 відмовився від апеляційних скарг поданих в його інтересах та просив не розглядати їх.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали змінену апеляційну скаргу та просили пом`якшити покарання обвинуваченому Небієрідзе, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали відмову від апеляційних скарг, поданих в інтересах обвинуваченого ОСОБА_18 та просили не розглядати їх, думку прокурора про законність та справедливість судового рішення та безпідставність поданих апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.

Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Зважаючи на наведені норми кримінально процесуального закону, апеляційному розгляду підлягає лише апеляційна скарга (зі змінами) захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 .

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3. ст.187 КК України, викладені у вироку суду, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації дій обвинувачених в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.
Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_9 за вчинений злочин, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.
Твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_9 про можливість пом`якшення призначеного судом покарання за вчинення насильницького злочину проти власності є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.
Покарання винному призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання.
Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_9 який, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, не працював, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.
Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, відсутність обставин , які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання, правильно вказавши на рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання.
На переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за вчинене, яке за своїм видом та розміром не є максимальним, передбачене санкцією ч.3 ст.187 КК України, за своїм видом та розміром є справедливим, достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно суворим, а тому підстав для призначення більш м`якого покарання України, про що поставлено питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування всього вироку не встановлено.
Відповідно до правового висновку, що міститься в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Як встановив місцевий суд, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вчинили злочин 30.01.2017, тобто до набрання чинності Законом України № 2046-VIII.
Проте, ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 суд першої інстанції прийняв рішення про зарахування обвинуваченим строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, з 30.01.2017 та 31.01.2017, відповідно, до 20.06.2017.

Таким чином, суд першої інстанції, не застосував до обвинувачених ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII за період з 21.06.2017 по день набрання вироком законної сили.
Враховуючи викладене, оскільки на обвинувачених поширюються правила зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання, встановлені ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015, їм додатково має бути зараховано у строк покарання строк їх ув`язнення з 21.06.2017 до 20.04.2021.
Керуючись ст.404, ст.407, ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 з внесеними змінами, залишити без задоволення, а вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2017 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_9 у строк покарання період його попереднього ув`язнення із 21.06.2017 до 20.04.2021, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зарахувати обвинуваченим ОСОБА_10 у строк покарання період його попереднього ув`язнення із 21.06.2017 до 20.04.2021, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, особі яка тримається під вартою три місяці з моменту отримання копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4