Справа № 204/3550/21
Провадження № 1-кс/204/925/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання засудженого ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2021 року з Дніпровського апеляційного суду до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа за клопотанням засудженого ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України, в якій він просить суд зупинити порушення його прав шляхом звільнення його від подальшого відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, обмеживши вже реально відбутим ним строком ув`язнення, який станом на сьогоднішній день складає 22 роки і 4 місяці. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вироком Дніпровського обласного суду від 14 листопада 2000 року, його було засуджено до довічного позбавлення волі. На даний час достеменно встановлено та підтверджено судовими рішеннями факт того, що держава України, з моменту проголошення Дніпропетровським обласним судом 14 листопада 2000 року вироку, яким його було засуджено до довічного позбавлення волі, порушуючи положення ст. 3 Конвенції стала піддавати його системному катуванню, нелюдському та принижуючому гідність поводженню та покарання. Тому, звертається до суду з даним клопотанням.

Дослідивши клопотання ОСОБА_3 , приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

З клопотання ОСОБА_3 вбачається, що він перебуває у ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)» на підставі вироку суду.

Згідно з відповіддю ДУ «Дніпровська УВП № 4» від 1 липня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14 листопада 2000 року був засуджений вироком Дніпропетровського обласного суду за ст. 93 п.п. «б», «г», «з», 17 ч. 2, 93 п.п. «б», «г», «з» 145 ч. 1, 42 КК України до довічного позбавлення волі у тюрмі суворого режиму. Вирок набув чинності 16 січня 2001 року, згідно з ухвалою Верховного суду України. Початок строку 22 листопада 1999 року, кінець довічне позбавлення волі. Згідно з ухвалою Верховного суду від 29.10.2020 року ухвала Дніпровського апеляційного суду від 21.05.2020 року скасована. Справа направлена на новий апеляційний розгляд. 06.12.2020 року ОСОБА_3 прибув до установи, та на теперішній час утримується під вартою в ДУВП № 4 та рахується за Дніпровським апеляційним судом.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для постановлення ухвали щодо здійснення доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення його свободи.

Згідно ст. 4 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Так, суддя, під час розгляду заяви, поданої у порядку ст. 206 КПК України, не вправі давати правову оцінку процесуальним рішенням суду, перебирати на себе права та обов`язки судів вищої ланки.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки на даний час ОСОБА_3 перебуває під вартою відповідно до судового рішення, то підстав для його звільнення від подальшого відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, не має. А тому клопотання ОСОБА_3 , подане у порядку ст. 206 КК України, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 24, 202, 206, 309 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 у порядку ст. 206 КПК України відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1