КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/2366/2021

У Х В А Л А

08 квітня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року у кримінальних провадженнях № 0005082 та № 0014249,

в с т а н о в и в:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, та остаточне покарання йому призначено за правилами ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Цим же вироком залишено без розгляду цивільний позов ОСОБА_4 , вирішено питання щодо речових доказів.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, 26 січня 2021 року обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
05 квітня 2021 року матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_3 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу обвинуваченого, вважаю, що вона не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, яким передбачено, що в апеляційній скарзі, окрім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Дотримання вимог, встановлених ст. 396 КПК України щодо змісту апеляційної скарги, має особливе процесуальне значення, оскільки, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції саме в межах апеляційної скарги.

Так, за змістом положень кримінального процесуального закону апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на вирок суду першої інстанції визначені в ст. 407 КПК України. Зокрема, суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок без змін, змінити вирок, скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок, скасувати вирок і закрити кримінальне провадження, скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції наведені в частинах 1 та 2 ст. 409 КПК України. Водночас підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, у відповідності до приписів ст. 415 КПК України, є встановлення порушень, передбачених пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини 2 ст. 412 цього Кодексу (судове рішення ухвалено незаконним складом суду; судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участю не є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання; порушено правила підсудності; у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції), а також, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; якщо судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд, тобто істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_3 , посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просить скасувати ухвалений щодо нього вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Проте, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 не указує які ж істотні порушення вимог кримінального процесуального закону були допущені судом при ухваленні вироку та не зазначає підстави, передбачені ст. 415 КПК України, для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Отже, прохання апелянта не узгоджується з доводами апеляційної скарги та вимогами кримінального процесуального закону.
Зазначені недоліки позбавляють суд апеляційної інстанції можливості визначити межі перегляду судового рішення суду першої інстанції та є перешкодою для відкриття апеляційного провадження. Тому апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без руху з наданням ОСОБА_3 десятиденного строку для усунення вищенаведених недоліків та роз`ясненням, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року у кримінальних провадженнях № 0005082 та № 0014249 залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо вона не усунула недоліки апеляційної скарги, котру залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2