Справа № 473/340/21
Номер провадження1-кп/473/132/2021
ВИРОК
іменем України
"06" квітня 2021 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська в режимі відеоконференції з ВК №72 кримінальне провадження №0000024 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Ленінськ, Кзил-Ординської області, Казастан, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працював, не одружений, зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий: 12.12.2019 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; засуджений 25.11.2020 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі, за яким зараз відбуває покарання в ВК №72
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.01.2021 року у період часу з 01:30 год. до 01:55 хв. ОСОБА_4 з метою повернення свого мобільного телефону прибув до квартири АДРЕСА_2 , в яку був допущений власником ОСОБА_5 . Під час перебування у зазначеному приміщенні у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, яке перебувало у приміщенні, з корисного мотиву. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя та здоров`я потерпілому ОСОБА_5 у вигляді саден у тім`яній ділянці справа, в ділянці лоба, надбрівній ділянці зліва, спинці носа та крововиливу на нижньому повіці лівого ока та відкрито викрав належне потерпілому майно електричний чайник марки «Protech» вартістю 121 грн., електричну плитку марки «Термія» вартістю 336 грн. та обігрівач марки «Saturn» вартістю 700 грн., всього на суму 1157 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму. Після скоєння злочину ОСОБА_4 залишив приміщення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю пред`явлене обвинувачення та на підставі ст.63 Конституції України відмовився надавати покази. Просив суворо його не карати, оскільки він став на шлях виправлення, усвідомив вчинене, зараз відбуває покарання у ВК №72, де працює.

Потерпілий ОСОБА_5 надав до суду заяву, в якій не заперечували проти того, щоб провадження було розглянуто в його відсутності. Із врахуванням положень ст.325 КПК України та позицій інших учасників процесу судове засідання було проведено у відсутності потерпілого.

На підставі наданих прокурором документів було встановлено, що 12.01.2021 року було прийнято заяву потерпілого ОСОБА_5 по факту заволодіння належним йому майном, а саме електроплиткою, електрочайником, електрообігрівачем, яке було вчинено його знайомим на ім`я ОСОБА_6 .

12.01.2021 року відповідно до протоколу від цієї ж дати було оглянуто домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , з дозволу власника ОСОБА_7 , в ході огляду були вилучені сліди папілярних узорів та на фототаблицях зафіксовано обстановку в будинку.

На підставі постанови слідчого від 14.01.2021 року було проведено судово-медичну експертизу згідно з висновком якої №23 від 21.01.2021 року у потерпілого ОСОБА_5 було виявлено садна в тім`яній ділянці справа, в ділянці лоба, в надбрівній ділянці зліва, спинці носа, крововилив на нижньому повіці лівого ока. Садна та крововилив виникли від дії тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею. Не виключається вірогідність їх утворення в час зазначений потерпілим. Згідно наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року п.2.3.5 садна та крововилив відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виключається вірогідність їх утворення внаслідок падіння з положення стоячи та удару об тверду поверхню.

Речі викрадені у потерпілого обвинувачений ОСОБА_4 добровільно видав слідчому на підставі його заяви від 13.01.2021 року та вони були оглянуті і сфотографовані згідно з протоколом огляду предметів від 13.01.2021 року.

Вартість викрадених у потерпілого речей встановлено на підставі висновку товарознавчої експертизи по визначенню залишкової вартості майна від 14.01.2021 року.

Речі, викрадені у потерпілого, постановою слідчого від 15.01.2021 року були визнані речовими доказами та відповідно до розписки від 16.01.2021 року передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 .

З огляду на положення ст.85 КПК України суд визнає неналежними доказами рапорт від 12.01.2021 року про необхідність отримання записів з камер відеоспостереження, вимогу голові п/п «Атраш» від 13.01.2021 року в порядку ст. 93 КПК України та відповідь ОСОБА_8 від 13.01.2021 року про надання оптичного носія з відеозаписами з камер відеоспостереження за проміжок ночі з 10.01.2021 на 11.01.2021 року оскільки ці докази не підтверджують обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а диск, про який йдеться мова, - прокурором надано не було.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведено повністю і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно. При цьому кваліфікуюча ознака повторності підтверджена даними про попередні не погашені судимості ОСОБА_4 за злочини проти власності.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є сприяння розкриттю злочину шляхом добровільного повернення викраденого майна. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст.67 КК України встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину у вчиненому визнав, раніше судимий за злочини проти власності; злочин вчинив через незначний проміжок часу після набрання законної сили попереднім вироком щодо нього, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра - не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, проживав з матір`ю 1965 р.н., позиції сторін, висловлені ними в дебатах, а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_4 належить до тяжких, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, - суд вважає, що виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у вигляді позбавлені волі у межах санкції ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 засуджений вироком від 25.11.2020 року Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі, за яким він зараз відбуває покарання в ВК №72. Злочини за цим вироком ОСОБА_4 вчинив 29 липня 2020 року та 02 вересня 2020 року. Вирок від 25.11.2020 року Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області набрав законної сили 29.12.2020 року.

Натомість як у кримінальному провадженні №0000024 злочин було вчинено ОСОБА_4 - 11.01.2021 року, тобто після набрання законної сили вироку від 25.11.2020 року. Тому покарання ОСОБА_4 має бути призначено за сукупністю вироків згідно із ст.71 КК України, частина перша якої передбачає, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Розмір матеріальної шкоди, завданої злочином, становить 1157 грн., яку відшкодовано в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна. Цивільний позов не заявлений. Витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.11.2020 року та призначити йому остаточно покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за цим вироком обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку суду від 25.11.2020 року, оскільки покарання йому призначено на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Речові докази, а саме електричний чайник марки «Protech», електричну плитку марки «Термія» та обігрівач марки «Saturn», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити йому як власнику.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1