Провадження № 1-кс/761/7616/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 26.02.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565 від 03.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшла зазначена скарга, яка мотивована тим, що Державним бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000565 від 03 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Постановою слідчого ОСОБА_5 від 26.02.2021 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
З таким рішенням адвокат ОСОБА_4 не погоджується, зазначає, що слідчим під час досудового слідства лише було здійснено: огляд сайту rada.gov.ua з метою ознайомлення із змістом постанови КМУ № 409 від 06.08.2014 року, також було допитано заявницю та проаналізовано зміст звітів Рахункової палати України рішення від 24.11.2015 року № 9-3 «Про результати аудиту ефективності використання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та субсидій населенню на оплату житлово-комунальних послуг» та від 15 травня 2018 року № 12-7 «Про розгляд Звіту про результати аудиту ефективності використання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та субсидій населенню на оплату житлово-комунальних послуг». Також заявник вказує, що постанова слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 26.02.2021 про закриття кримінального провадження №0000565 є незаконною, необґрунтованою та передчасною, оскільки в ній не наведено жодного обґрунтування підстав закриття провадження, слідчим не здійснено жодної дії на встановлення обставин кримінального провадження, з чим скаржник не погоджується, вважає закриття кримінального провадження незаконним та просить скасувати оскаржувану постанову.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу з підстав зазначених у ній та просила її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду скарги повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки до суду слідчому судді не повідомила.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України, слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участі особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому, у відповідності до вимог статті 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто, таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що Державним бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000565 від 03 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та постановою слідчого ОСОБА_5 від 26.02.2021 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи вказану постанову, слідчий зазначив, що із заяви та показань ОСОБА_3 не вбачається, що службові особи Кабінету Міністрів України та Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства, маючи реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки, не вчинили таких дій та це спричинило реальну шкоду, що виключає об`єктивну сторону складу злочину, досудове розслідування у якому здійснюється. Крім того, в ході досудового розслідування не встановлено причинний зв`язок між вказаними у заяві ОСОБА_3 діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками, які на її думку настали. Окрім того, не встановлено ознак, які свідчать про те, що службові особи діяли всупереч інтересам служби, безвідповідально, неякісно. В ході досудового розслідування встановлено, що Рахунковою палатою України згідно з планами роботи проведено два аудити ефективності використання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та субсидій населенню на оплату житлово-комунальних послуг, звіти за результатами яких затверджено рішення Рахункової палати від 24.11.2015 № 9-3 та від 15.05.2018 № 12-7. За результатами аналізу зазначених звітів не встановлено виявлених порушень, на які посилається ОСОБА_3 , та які є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Таким чином, проведеним досудовим розслідуванням викладені у заяві ОСОБА_3 твердження свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а також встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України. Жодних інших відомостей, які б свідчили про вчинення зазначеними особами кримінального правопорушення у ході досудового розслідування не здобуто.

Разом з тим, з матеріалів скарги вбачається, що слідчий при винесені оскаржуваної постанови не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог статті 9 КПК, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.

Також слідчий суддя, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановив відсутність у тексті мотивувальної частини такої постанови даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів ОСОБА_3 , викладених у повідомленні про вчинення злочину, а також здобутих в ході досудового розслідування.

Зокрема, слідчий фактично здійснив лише огляд сайту rada.gov.ua з метою ознайомлення із змістом постанови КМУ № 409 від 06.08.2014 року, також було допитано заявницю та проаналізовано зміст звітів Рахункової палати України рішення від 24.11.2015 року № 9-3 «Про результати аудиту ефективності використання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та субсидій населенню на оплату житлово-комунальних послуг» та від 15 травня 2018 року № 12-7 «Про розгляд Звіту про результати аудиту ефективності використання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та субсидій населенню на оплату житлово-комунальних послуг» та допитав ОСОБА_3 .

Жодних інших слідчих чи розшукових дій слідчим ОСОБА_5 вчинено не було.

При цьому, слідчий своє рішення не мотивував та не навів у постанові доводи на обґрунтування свого висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Наведене свідчить про те, що обставини, які викладені у повідомленні про кримінальне правопорушення не стали предметом належного їх розслідування слідчим.

Отже, викладене приводить слідчого суддю до висновку про те, що слідчий не провівши увесь необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, не з`ясувавши в повному обсязі усі фактичні обставини, передчасно закрив кримінальне провадження № 0000565 від 03 вересня 2020 року за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно до положень статті 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно із положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України), проте, слідчим суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.

В порушення вимог статті 110 КПК України, слідчий в зазначеній постанові не надав відповіді на всі поставлені заявником питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Викладене свідчить про неповноту досудового розслідування та про необґрунтованість винесення слідчим 26.02.2021 постанови про закриття кримінального провадження №0000565 від 03 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,.

За правилами статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_4 , подана в інтересах ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 26.02.2021 про закриття кримінального провадження №0000565 від 03 вересня 2020 року, - підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 26.02.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565 від 03.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1