Справа № 504/1260/21
Номер провадження 1-кс/504/390/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2021 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність слідчого, прокурора, постанову заступника начальника СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження від 12.09.2020 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000557 від 15.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:
20.04.2021 року на електронну адресу суду надійшли матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 12.09.2020 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000557 від 15.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у якій остання просить: визнати бездіяльність прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , начальника СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, слідчого ОСОБА_6 щодо не надіслання копії постанови про закриття кримінального провадження, зобов`язати зазначених посадових осіб розглянути подане нею клопотання від 30.03.2021 року в порядку ст.220 КПК України, надати копію постанови про закриття кримінального провадження від 12.09.2020 року та скасувати зазначену постанову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи від 20.04.2021 року головуючим у справі визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 22.04.2021 року скаргу ОСОБА_3 прийнято до провадження та витребувано матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000557 від 15.05.2019 року для огляду в судовому засіданні.

04.05.2021 року скаржник ОСОБА_3 звернулась на електронну адресу суду з уточненими вимогами до скарги, які згодом підтвердила в попередніх судових засіданнях та остаточно просила слідчого суддю задовольнити скаргу, оскільки слідчим не було вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження справи, зокрема, до теперішнього часу досудовим розслідування не була дана належна правова оцінка її показам, як потерпілої особи, наявний протокол огляду місця події не є місцем скоєння злочину, не було встановлено коло свідків, які перебували в автобусі та могли бачити, що послугувало причиною її падіння з автобусу та призвело до спричинення тілесних ушкоджень, не було встановлено належний автобус, який здійснював перевезення пасажирів на час ДТП, відтак було допитано неналежного водія автобуса, не було перевірено факту порушення ПДР водієм та вирішення питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, не було перевірено факту поломки маршрутного автобусу на межі Комінтернівського та Березівського районів та факту зупинки автобусу постом ДПІ в с. Вікторівка, відтак не встановлено належний час кінцевого прибуття автобусу. В основу постанови про закриття кримінального провадження слідчим було покладено висновок експерта, який проводився в рамках іншого кримінального провадження.

Крім того, просила визнати протиправною бездіяльність слідчого та прокурора щодо не розгляду її клопотання в порядку ст.220 КПК України та не надіслання на її адресу копії постанови про закриття кримінального провадження.

В судове засідання, призначене на 06.07.2021 року скаржник ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги не з`явилася, 30.06.2021 року звернулася на електронну адресу суду з заявою про розгляд скарги у її відсутність, в якій просила про задоволення скарги.

Слідчий СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 та прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилася, про час та місце слухання скарги повідомлялася належним чином, надали заяви про розгляд скарги у їх відсутність, проте неявка слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000557 від 15.05.2019 року були надані слідчому судді та досліджені в судовому засіданні.
Слідчий суддя, вислухавши в попередніх судових засіданнях доводи скаржника, дослідивши подану скаргу та долучені до неї матеріали, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Встановлено, що в провадженні СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000557 від 15.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в якому ОСОБА_3 перебувала у статусі потерпілої.

Постановою заступника начальника СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 12.09.2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № №0000557 від 15.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито, у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи зазначене рішення слідчий послався на висновок експерта 3159-Е від 29.09.2013 року, згідно якого у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден колінних суглобів та лівого передпліччя, крововиливу та садна лівої кисті, які згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких, відтак ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України відсутні.

Крім того, в своїй постанові слідчий посилався на покази допитаних в якості свідків водіїв автобуса ОСОБА_8 , який здійснює перевезення пасажирів маршрутом «Одеса-Вознесенськ» та водія ОСОБА_9 , який здійснює перевезення пасажирів маршрутом «Одеса-Южноукраїнськ», які суперечать наданому в судовому засіданні скаржником ОСОБА_3 розкладу руху автобусів Одеса-Привоз, відповідно до якого вбачається, що 23.05.2013 року на маршруті «Одеса-Вознесенськ» працював автобус Мерседес-12, водієм якого був ОСОБА_10 .

Разом із тим, ст.2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України, яка розкриває одну із найважливіших засад кримінального провадження принцип законності, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В свою чергу, ч.5 ст.38 КПК України встановлює, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.91 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст.93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Диспозиція ч.1 ст.286 КК України передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вищевказана норма права є бланкетною, тобто її диспозиція закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатися до норм іншого нормативного акту іншої галузі права.

Зазначена обставина підтверджується судовою практикою, зокрема, п.3 Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, відповідно до якого при розгляді справ про злочини, відповідальність за які встановлено ст.ст.286-288, 415 КК України, слід мати на увазі, що диспозиції сформульованих у них норм бланкетні. У зв`язку з цим суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Таким нормативно-правовим актом на території України є Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР України).

Відповідно до п.1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону Україну «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Таким чином, слідчим було залишено поза увагою той факт, що дії водія автобусу не відповідали вимогам ПДР України в частині перевезення пасажирів, та таким чином, з технічної точки зору, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням події ДТП, пов`язаного із травмування пасажирки ОСОБА_3 .

За таких обставин, на підставі аналізу наданих суду матеріалів провадження вбачається, що слідчий зазначених вище вимог кримінального процесуального закону не дотримався, фактично не здійснив відповідних дій, направлених на перевірку зазначених обставин під час випадіння з автобусу, та дійшов передчасного висновку про необхідність закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю в діях особи ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Окрім того, звертає на себе увагу той факт, що 30.03.2021 року скаржник ОСОБА_3 звернулася з клопотанням в порядку ст.220 КПК України до посадових осіб Доброславської окружної прокуратури Одеської області та СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про надання відомостей відносно прийнятих процесуальних рішень в рамках кримінального провадження №0000557.

05.04.2021 року Доброславська окружна прокуратура Одеської області надала відповідь №58-265 ВИХ-21 на адресу ОСОБА_3 , де повідомила, що за результатами досудового розслідування слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з встановленням відсутності складу злочину на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України та роз`яснено право потерпілого на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення.

12.04.2021 року СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надіслав на адресу ОСОБА_3 повідомлення №61-1/Ф-286 про закриття кримінального провадження №0000557 у зв`язку з встановленням відсутності складу злочину на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Копія постанови заступника начальника СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 12.09.2020 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000557 від 15.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України була вручена скаржнику ОСОБА_3 в судовому засіданні 28.04.2021 року під розписку.

Матеріали кримінального провадження, які б підтверджували своєчасне вручення або направлення потерпілій копії зазначеної постанови відомостей не містять, в судовому засіданні доказів на підтвердження зазначеного суду надано не було.

Згідно ч.6 ст.284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору, проте діючим КПК України не передбачена можливість зобов`язання осіб, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, вчинити такі дії ухвалою слідчого судді.

П.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачає можливість оскарження особою бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Разом з тим слід зазначити, що ч.6 ст.284 КПК України не встановлює слідчому та прокурору чітко регламентованого строку на виконання її приписів.

В той же час, відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарги слідчий суддя не уповноважений прийняти рішення про визнання бездіяльності слідчого чи прокурора такою, що не відповідає діючому законодавству.

Враховуючи викладеного, слідчий суддя доходить висновку про існування підстав для частково задоволення скарги ОСОБА_3 , а саме скасування постанови про закриття кримінального провадження та повернення матеріалів провадження до органу досудового розслідування для проведення досудового розслідування, в задоволенні іншої частини вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2,9,24,38,91,92,110,284,303-307,309,376 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність слідчого, прокурора, постанову заступника начальника СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження від 12.09.2020 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000557 від 15.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України задовольнити частково.

Постанову заступника начальника СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 12.09.2020 року про закриття кримінального провадження, внесене до ЄРДР за №0000557 від 15.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - скасувати.

Повернути до ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області (колишня назва Лиманський ВП ГУНП в Одеській області) матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000557 від 15.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - для продовження досудового розслідування.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1