Справа № 442/2884/21
Провадження № 1-кп/442/238/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000169 від 25.03.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич, Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , невійськовозобов`язаного, депутатом та адвокатом не є, раніше судимому 08.02.2010 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці, 12.03.2013 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 121, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців, відносно якого 23.07.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області ухвалено обвинувальний вирок, яким останнього визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі та звільнено від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки (вказаний вирок не набрав законної сили у зв`язку із його апеляційним оскарженням),-

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 25.03.2021 приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи у кладовому приміщенні на третьому поверсі будинку АДРЕСА_2 , в яке він увійшов відчинивши двері за допомогою власного ключа, оскільки вказане приміщення перебуває у нього в спільному користуванні з потерпілою ОСОБА_5 , звідки діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, таємно викрав, належну потерпілій ОСОБА_5 , дитячу коляску чорного кольору марки Babyhit вартістю 1000 гривень, чим спричинив їй майнову шкоду на вказану суму, а викрадену коляску в подальшому продав на пункті прийому вторинної сировини у АДРЕСА_2 за 50 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Також суду пояснив, що викрадені речі продав, а кошти використав для власного споживання. У вчиненому злочині щиро розкаюється, визнає та просить суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, щодо міри покарання, покладається на думку суду.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При таких обставинах суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він, своїми протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засуджених є їхнє виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З урахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, то таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуєступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не одноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не знаходиться, має на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд враховує його щире каяття, повне визнання вини та відшкодування збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом встановлено рецидив злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, тому суд прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Крім того, враховуючи те, що кримінальне правопорушення, з приводу якого розглядається дане кримінальне провадження, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив після винесення вироку Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області від 23.07.2020 року, суд вважає за необхідне керуватися при визначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, правилами ст. 71 КК України.

Судових витрат не має.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та обрати йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі;

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.07.2020 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі та звільнено від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки і остаточно визначити до відбуття покарання ОСОБА_4 - 4 (роки) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання для відбутті покарання за даним вироком.

Речові докази:

- дитячу коляску чорного кольору марки Babyhit, яка передане на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити потерпілій ОСОБА_5 ;

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1