Справа № 473/1088/21
Номер провадження1-кп/473/178/2021
ВИРОК
іменем України
"01" квітня 2021 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністі учасників судового провадження в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

1. 04.08.2009 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69, ст.75 КК України до 01 року 06 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком випробування на 01 рік 06 місяців.

2. 26.04.2010 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 01 року 06 місяців 01 дня позбавлення волі, звільненого з місця відбування основного покарання 20 червня 2011 року умовно достроково в порядку ст.81 КК України на підставі ухвали Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 10 червня 2011 року з невідбутим строком основного покарання 08 місяців 01 день позбавлення волі.

3. 24.01.2014 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.75, ст.76 КК України до 03 років позбавлення волі, з іспитовим строком випробування на 02 роки.

4. 14.04.2014 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України із застосуванням ст.75, ст.76 КК України до 05 років позбавлення волі, з іспитовим строком випробування на 03 роки.

5. 16.07.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.286, ч.4 ст.70 КК України до 04 місяців арешта з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 роки, із самостійним виконанням вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 квітня 2014 року.

6. 03.11.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 05 років 06 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 роки, звільненого з місця відбування основного покарання 03 грудня 2018 року умовно достроково в порядку ст.81 КК України на підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2018 року з невідбутим строком основного покарання 01 рік 09 місяців 06 днів позбавлення волі, перебіг строку погашення судимості якого переривався за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 грудня 2020 року, коли він був засуджений за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, який ним повністю сплачено 22 січня 2021 року,

в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення та обставини встановлені органом дізнання, які не оспорюються учасниками судового провадження і визнаного судом доведеними:

17 березня 2021 року о 17 годині 00 хвилин в селі Мартинівське Вознесенського району Миколаївської області у дворі багатоквартирного житлового будинку №15 ДОС 2, між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_5 та діючи умисно наніс їй один удар кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого потерпіла упала на лівій бік тулубу та отримала тілесні ушкодження у вигляді суцільного крововиливу на повіках лівого ока, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, а також рани в ділянці лоба зліва, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за обвинувальним актом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті, наданому до суду, міститься клопотання прокурора про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у спрощеному провадженні.

Також надана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_4 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , в якій він зазначив, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, згоден із встановленими органом дізнання обставинами, йому роз`яснено та зрозуміло, що у разі розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені органом дізнання обставин та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

У письмовій заяві потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що згодна із встановленими органом дізнання обставинами, ознайомлена та розуміє, що у разі розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені органом дізнання обставин, а також погодилась на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені.

Оскільки вимоги ст.302 КПК України дотримані, суд розглянув обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши зміст обвинувального акту, вивчивши долучені до нього матеріали проведеного дізнання, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості, суд вважає, що встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, підтверджено сукупністю наданих стороною обвинувачення письмових доказів, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком. Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що він повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Крім того суд враховує стать та вік обвинуваченого ОСОБА_4 , який задовільно характеризуються за місцем проживання та є неодноразово судимим.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, його наслідки для потерпілої ОСОБА_5 та інші обставини справи, за наявності обставини, що пом`якшує покарання, з урахуванням особи обвинуваченого та його відносин з потерпілою ОСОБА_5 , суд вважає можливим призначити вид основного покарання в виді громадських робіт, в межах санкції ч.2 ст.125 КК України для даного виду покарання, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368 371, 373 374, 381 382, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому основне покарання в виді 200 /двісті/ годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені органом дізнання обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1