Провадження № 1-кп/734/38/21 Справа № 734/1780/20
В И Р О К

іменем України

24 березня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000268 від 18.04.2020 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Белгородської області, росіянина, громадянина Росії, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше згідно ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, в с т а н о в и в:

18.04.2020 року близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходячись у житловому будинку за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання тяжких наслідків, наніс ОСОБА_6 один удар ножем в область тулубу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки справа, що відноситься до тяжкого ступеня тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що потерпілого ОСОБА_6 знає з 1984 року. У лютому 2020 року останній приїхав до нього погостити. 18.04.2020 року у обідній час разом розпивали спиртні напої у нього вдома у АДРЕСА_1 . Коли спиртне закінчилося, ОСОБА_6 захотів ще випити, на що він заперечив. На цьому ґрунті між ними виникла сварка. В цей час він сидів на краю ліжка та за допомогою ножа, який у нього був у правій руці, різав газетний папір на самокрутку. ОСОБА_6 лежав на ліжку позаду нього. Коли від останнього в його бік пролунали образи, він різко піднявся з ліжка, але в цю мить ноги підкосилися, і він, не втримуючи рівновагу, через ліве плече впав на лежачого ОСОБА_6 , поранивши останнього ножем. Побачивши кров, запитав у ОСОБА_6 , чи все з нам гаразд, на що той відповів, що все нормально. Після цього він зателефонував матері та викликав швидку допомогу. До приїзду медиків та працівників поліції залишався біля свого господарства. Вину не визнав тому, що тілесні ушкодження завдав ненавмисно та в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що з ОСОБА_7 перебуває у дружніх відносинах майже 40 років та з лютого 2020 року проживав у нього. 18.04.2020 року близько 14.00 разом розпивали спиртні напої у Мезенцева вдома. Раптом між ними виникла сварка. В цей час він лежав на ліжку, а Мезенцев сидів поруч, спиною до нього. Під час сварки ОСОБА_8 почав підійматися, тримаючи у руці ніж, але не втримавшись на ногах, впав на нього зверху, поранивши цим ножем. Вважає, що ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження ненавмисно, тому претензій до нього не має.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 18.04.2020 року зателефонував син і повідомив, що випадково впав на ОСОБА_10 з ножем та запитав телефонний номер поліції та швидкої. Відповівши йому, відправилася до ОСОБА_8 додому. Коли прийшла, побачила біля двору поліцію та сина. Онашка в цей час вже забрала швидка.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що працює у службі швидкої медичної допомоги. 18.04.2020 року, коли перебувала на чергуванні, поступив виклик з с.Виповзів. Прибувши на автомобілі швидкої на місце, побачила біля господарства обвинуваченого, який повідомив, що у будинку є поранений і тілесних ушкоджень потерпілому завдав він, оскільки захищався. Зайшовши у будинок, побачила на ліжку потерпілого з ножовим пораненням, після чого викликала поліцію. Потерпілий був у крові та при свідомості. Ножа не бачила.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_12 показав, що ним проводилася додаткова судово-медична експертиза за матеріалами кримінального провадження, у тому числі і відео фіксацією слідчих експериментів. Поранення потерпілому було завдано від удару з переду назад та зверху вниз. При показах, які дав судовому засіданні обвинувачений, він повинен був упертися на ліву руку, що унеможливлює завдання таких тілесних ушкоджень, які отримав потерпілий. Також при триманні ножа лезом доверху, неможливо вивернути кість руки так, щоб ніж зайшов в грудну клітку під кутом 90 градусів, як це було виявлено у потерпілого. При цьому зазначив, що удар, який був нанесений потерпілому, був контролюючий.

Крім цього вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується іншими зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

-даними протоколу огляду місця події в господарстві АДРЕСА_1 від 18.04.2020 року та ілюстрованою таблицею до нього (а.с. 47-55);

-даними протоколу огляду місця в кімнаті санітарного пропускника Козелецької ЦРЛ від 21.04.2020 року, під час якого було вилучено речі потерпілого ОСОБА_6 , а саме куртку темно-синього кольору зі слідами речовини бурого кольору та штани темно-синього кольору (а.с.74-76);

-речовим доказом ножем з дерев`яною ручкою, на якому маються сліди рідини бурого кольору, скляною чаркою зі стола, зрізом тканини з матрацу в кімнаті будинку зі слідами речовини бурого кольору, які вилучені в ході огляду місця події в будинку АДРЕСА_1 (а.с.57), курткою темно-синього кольору зі слідами речовини бурого кольору та штанами синього кольору, які були вилучені в ході огляду місця події в приміщенні санітарного пропускника Козелецької ЦРЛ (а.с.77);

-даними протоколу огляду предметів одягу підозрюваного ОСОБА_7 від 23.04.2020 року та ілюстрованою таблицею до нього (а.с.79-84);

-даними протоколу огляду предметів одягу потерпілого ОСОБА_6 від 23.04.2020 року та ілюстрованою таблицею до нього (а.с.85-89);

-даними довідки Козелецької ЦРЛ від 18.04.2020 року про те, що у ОСОБА_7 виявлено вміст алкоголю у видихуваному повітрі 1/9 ‰ (а.с.65);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.06.2020 року, де свідок ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_7 як чоловіка, який був на місці, де виявлено потерпілого ОСОБА_6 (а.с.108- 110);

-даними протоколу проведеного слідчого експерименту від 03.06.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_6 та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом до нього, де останній розповів та показав, як 18.04.2020 року ОСОБА_7 під час сварки, взявши ножа, завдав йому поранення (а.с.60-63);

-даними протоколу проведеного слідчого експерименту від 10.06.2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом до нього, де останній розповів та показав, як 18.04.2020 року, перебуваючи у нетверезому стані у його будинку, під час виниклої сварки з ОСОБА_6 , навмисно завдав останньому удару ножем у грудну клітку (а.с. 119-122);

-даними висновку судово-медичної експертизи № 86 від 11.06.2020 року, відповідно до якого у громадянина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 мало місце наступне тілесне ушкодження: проникаюча колото-різана рана грудної клітки справа. Тілесне ушкодження спричинено дією гострого предмета по механізму удару та могло бути заподіяним внаслідок нанесення одного удару гострим предметом типу ножа. Потерпілий ОСОБА_6 в момент заподіяння йому тілесного ушкодження міг знаходитись як в вертикальному або близькому до нього положенні так і в горизонтальному при цьому звернутим передньої поверхнею тіла по відношенню до нападника. Експерт вважає, що громадянин ОСОБА_6 не міг отримати проникаючу колото-різану рану грудної клітки при самовільному падінні з висоти власного зросту на лезо ножа в строк 18.04.2020 року. Відповідно до п.2.1 п.2.1.1.а, 2.1.2, 2.1.3.й/ «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» тілесне ушкодження у вигляді 1-єї проникаючої колото-різаної рани грудної клітки справа за ознакою небезпеки для життя вмить спричинення відноситься до Тяжкого ступеню тілесних ушкоджень (а.с.72-73);
-даними висновку судово-медичної експертизи ножа № 263 від 15.06.2020 року, відповідно до якого досліджуючи ніж наданий слідчим на дослідження в об`єктах № 1, 2 виявлено кров людини. При встановленні групової належності слідів крові (об.№1, 2) за ізосерологічною системою АВ0 виявлено ОСОБА_13 та Н ізогемаглютиніни не виявлені; виявлені антигени могли походити від особи (осіб) з групою АВ(ІV) з супутнім або без супутнього антигену Н; антиген Н також як основний міг походити від особи (осіб) з групою 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В. Враховуючи отримані результати, присутність слідів крові громадянина ОСОБА_6 ( група 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В не включається лише в якості домішку (а.с.103-104);
-даними висновку №2 додаткової судово-медичної експертизи від 23.01.2021 року, відповідно до якого експерт вважає, що тілесне ушкодження у вигляді однієї проникаючої колото-різаної рани яка розташована на грудній клітці по передній поверхні на 2.0 см правіше від грудини без ушкоджень внутрішніх органів не могло бути заподіяно за обставин, вказаних в наданих вище запитань, а саме при знаходженні потерпілого ОСОБА_6 на ліжку в горизонтальному положенні , лежачі на спині, по праву руку від потерпілого знаходиться обвинувачений ОСОБА_7 , який сидить на краю ліжка, спиною до потерпілого, обвинувачений знаходиться на рівні грудної клітки потерпілого. За обставин, коли громадянин ОСОБА_7 як не встаючи так і встаючи з ліжка, лівою частиною тулуба повертається до потерпілого, тримаючи в правій руці ніж, не втримує рівновагу і подальшому при падінні на потерпілого не міг спричинити проникаючу колото-різану рану правої половини грудної клітки без ушкоджень внутрішніх органів. І потому, враховуючи всі наявні судово-медичні дані, експерт вважає, що тілесне ушкодження у вигляді однієї проникаючої колото-різаної рани, яка розташована на грудній клітці по передній поверхні на 2.0 см правіше від грудини без ушкоджень внутрішніх органів ушкодження спричинено дією гострого предмета по механізму удару та могло бути заподіяним внаслідок нанесення одного удару гострим предметом типу ножа. В момент нанесення удару ножем потерпілий міг знаходиться в вертикальному, або близькому до нього положенні тобто в сидячому положенні, при цьому звернутим передньої по верхньою тіла (грудної кліткою) по відношенню до травматичної дії гострого предмета і відповідно по відношенню до нападника (а.с.217-222).

Всі вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, оцінені судом як належні та допустимі, містять інформацію щодо предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

Даючи оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_7 , які він дав у судовому засіданні в тій частині, що він різко піднімаючись з ліжка, не втримав рівновагу, оскільки його ноги підкосилися, в результаті чого через ліве плече впав на лежачого ОСОБА_6 , поранивши ненавмисно останнього ножем і про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, суд зазначає, що ці покази повністю спростовуються дослідженими по справі доказами, зокрема даними висновку №2 додаткової судово-медичної експертизи від 23.01.2021 року, показами у судовому засіданні експерта ОСОБА_14 , даними проведених слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 та даними довідки Козелецької ЦРЛ від 18.04.2020 року. Тому, суд до цих показів ОСОБА_7 ставиться критично і сприймає їх як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Із вищезазначених підстав, суд не бере до уваги покази потерпілого ОСОБА_6 , які ним були дані у судовому засіданні щодо ненавмисних дій до нього з боку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у умисному тяжкому тілесному ушкоджені, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність претензій з боку потерпілого та особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 не встановлено. Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 є вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі. На думку суду таке покарання буде необхідне та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368 та 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 18 квітня 2020 року, при цьому, в строк призначеного останньому покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні у камері речових доказів відділення поліції №1 Чернігівського РУ ВП ГУНП в Чернігівській області:

-ніж з дерев`яною ручкою, скляну чарку, зріз тканини з матрацу знищити, скасувавши на них арешт, накладений ухвалою слідчого судді 21 квітня 2020 року;

-куртку темно-синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, штани синього кольору повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 , скасувавши на них арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 21 квітня 2020 року;

-шкарпетки чорного кольору, штани коричневого кольору, сорочку клітчасту синього кольору, куртку темного кольору з сірими та червоними лампасами, мобільний телефон червоного кольору, без задньої кришки «Astro» повернути за належністю ОСОБА_7 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 21 квітня 2020 року.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: