ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7644/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/223/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Даною ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області задоволено та продовжено на 60 днів строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з одночасним визначенням застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 340500 грн. У разі внесення застави вирішено звільнити ОСОБА_7 з-під варти та покласти на нього процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України. Строк дії ухвали встановлено до 23 год. 59 хв. 03 липня 2021 року.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, на початку лютого 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_7 за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, які перебували в м. Чернівці, виник злочинний намір, направлений на розбійний напад з метою заволодіння грошовими коштами, що належать ОСОБА_10 , в особливо великих розмірах, поєднаний з проникненням в автомобіль марки «Fiat Fiorino», д.н.з. НОМЕР_1 та із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи.

Реалізуючи свій злочинний намір, 10 лютого 2021 року, близько 22.30 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, попередньо вступивши у злочинну змову та обумовивши спільні протиправні дії щодо розбійного нападу з метою заволодіння грошових коштів ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, з метою наживи та спільного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, прибули на вул. Гречаного в м. Чернівці, де заховалися у лісових насадженнях та, достовірно знаючи маршрут руху, стали очікувати проїзду ОСОБА_11 та ОСОБА_12 із грошовими коштами на автомобілі марки «Fiat Fiorino», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 .

В цей час, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під`їхали на транспортному засобі марки «Fiat Fiorino», д.н.з. НОМЕР_1 до житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_10 , де отримали від останнього грошові кошти в сумі 140000 Євро для їх перевезення в м. Бердичів Житомирської області для придбання сільськогосподарської техніки. Отримавши зазначені грошові кошти, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сіли із ними в автомобіль марки «Fiat Fiorino», д.н.з. НОМЕР_1 , виїхали з території житлового будинку АДРЕСА_2 в сторону м. Бердичів Житомирської області.

Надалі, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 разом із невстановленими особами, побачивши наближення транспортного засобу марки «Fiat Fiorino», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Гречаного в м. Чернівці, діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, з метою наживи та спільного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, привели в дію вибуховий пристрій із речовиною дратівливої дії, вмонтований в освітлювальну лампу салону зазначеного автомобіля, внаслідок чого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були змушені зупинити автомобіль марки «Fiat Fiorino», д.н.з. НОМЕР_1 та вийти з нього.

Продовжуючи вчиняти свої протиправні дії, 10 лютого 2021 року, близько 22.30 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, попередньо вступивши у злочинну змову та обумовивши спільні протиправні дії щодо розбійного нападу з метою заволодіння грошових коштів ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, з метою наживи та спільного збагачення, перебуваючи на вул. Гречаного в м. Чернівці, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, підбігли до транспортного засобу марки «Fiat Fiorino», д.н.з. НОМЕР_1 та, нанісши по декілька ударів металевими предметами, схожими на бити, в область голови та спини ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_11 у вигляді синців і саден, що належать легких тілесних ушкоджень, та забійних ран, що належать до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, а ОСОБА_12 у вигляді синця та саден, що належать легких тілесних ушкоджень, після чого заволоділи грошовими коштами в сумі 140000,00 (сто сорок тисяч) Євро, які знаходилися в салоні вищезазначеного автомобіля та належать ОСОБА_10 .

В подальшому, ОСОБА_7 та невстановлені особи покинули місце вчинення злочину із викраденими грошовими коштами, чим завдали ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 140000 (сто сорок тисяч) Євро, що згідно курсу Національного банку України станом на 10 лютого 2021 року становить 4681684 (чотири мільйони шістсот вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 05 травня 2021 року скасувати, та постановити нову ухвалу, якою продовжити стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб без визначення розміру застави. Свої вимоги мотивує тим, що ухвала слідчого судді в частині визначення суми застави є необґрунтованою, оскільки встановлення застави не забезпечить запобіганню існуючим ризикам, визначених слідчим суддею, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема ризиків, передбачених п.1 п.3 ч.1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що суд має право не визначити розмір застави у випадках передбачених ч.4 ст. 183 КПК України. Звертає увагу суду на те, що тим самим складом суду при обранні запобіжного заходу за клопотанням сторони обвинувачення 30 березня 2021 року обрано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржену ухвалу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів з`ясувала наступне.

29 березня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, спрямованому на заволодіння майном в особливо великих розмірах.

30 березня 2021 року ухвалю слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2021 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 23 год. 59 хв. 09 травня 2021 року.

У зв`язку із закінченням 09 травня 2021 року строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області задоволено та продовжено на 60 днів строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , з одночасним визначенням застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 340500 грн.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою і визначаючи розмір застави, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Крім того, слідчий суддя встановив, що ризики передбачені п.п. 1-5, ч.1 ст. 177 КПК України, визначені ухвалою слідчого судді від 30 березня 2021 року на даний час продовжують існувати.

В апеляційній скарзі прокурор погоджується з такими висновками слідчого судді і оскаржує лише встановлення слідчим суддею альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та просить продовжити стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб без визначення розміру застави.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що застосування альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя мотивував необхідністю виконання вимог ч.3,4 ст.183 КПК України та практики ЄСПЛ, а також відомостями про особу ОСОБА_7 , а саме наявність у підозрюваного постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, постійного місця праці в Управлінні "Укрспортзабезпечення", прийняття участі у змаганнях у складі офіційної делегації національної збірної команди України з боротьби вільної, отримання неодноразових нагород з спортивних змагань, наявність численних позитивних характеристик, відсутність судимості, в даному кримінальному провадженні та прийшов до висновку, що на даній стадії досудового розслідування відносно ОСОБА_7 можливо встановити заставу в якості альтернативного запобіжного заходу, в розмірі відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, а саме 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі не наведено належних, послідовних та аргументованих доводів на спростування наведених висновків слідчого судді.

Аналізуючи доводи прокурора колегія суддів приходить до переконання про їх безпідставність.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Зазначена норма закону не містить прямої заборони визначити розмір застави у такому випадку, а лише надає суду таке право та одночасно вимагає врахувати підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України.

Доводи прокурора про скасування оскарженої ухвали з тих підстав, що в частині визначення застави вона не відповідають попередній ухвалі слідчого судді від 30 березня 2021 року, якою при застосуванні запобіжного заходу заставу не було визначено, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, яким передбачено необхідність періодичного перегляду рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вирішення питання про його зміну чи скасування.

В апеляційній скарзі прокурор лише узагальнено стверджує, що визначення альтернативного запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, але не наводить жодної конкретної обставини на підтвердження своїх доводів, які обґрунтовує виключно посиланням на тяжкість інкримінованого злочину. Також, прокурор ні в апеляційній скарзі, ні в ході апеляційного розгляду не зазначив конкретних обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, які на його думку були неправильно оцінені слідчим суддею при визначенні розміру застави.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний розгляд проводить виключно в межах доводів апеляційної скарги, а тому апеляційний суд не вправі самостійно визначати будь-яких інших підстав для погіршення становища підозрюваного, ніж наведені в апеляції сторони обвинувачення.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді і задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.176-178,182,183,184,194,404,407,422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 05 травня 2021 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді