Справа №127/6139/21
Провадження №1-кс/127/2639/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні за №0000143, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 11.03.2021 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 березня 2021 року близько 22 год. 40 хв. ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, прийшов до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає раніше знайомий йому ОСОБА_7 спільно із своєю матір`ю ОСОБА_8 .
Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, постукав у вхідні двері будинку АДРЕСА_3 , при цьому ОСОБА_7 відчинив їх, після чого ОСОБА_4 умисно наніс декілька ударів кулаком руки в область голови ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, які згідно висновку судово медичної експертизи № 222 від 10.03.2021 належать до легких тілесних ушкоджень, та без згоди власника, долаючи його опір, проник всередину будинку, в якому на той час також перебувала ОСОБА_8 .
Перебуваючи всередині будинку, ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер та є відкритими, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відкрито заволодів майном, належним ОСОБА_7 , а саме магнітолою марки «Panasonic» моделі «RX-ED 50», вартість якої згідно висновку експерта № 1521/21-21 від 10.03.2021 становить 500 грн. та мобільним телефоном марки «Самсунг» не встановленої марки, вартість якого встановити в ході досудового розслідування не представляється за можливе.
У подальшому, ОСОБА_4 , взявши у руки вищезазначені речі, не дивлячись на прохання потерпілого ОСОБА_7 повернути належне йому майно, залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши останньому матеріального збитку на загальну суму 500 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з проникненням у житло.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ґрунтовно підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, зареєстрований та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше несудимому, який засуджувався: 27.10.2009 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік (судимість погашена); 03.06.2013 року Вінницьким міським судом за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік (судимість погашена);
ОСОБА_4 , 10 березня 2021 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: Протоколами оглядів місця події від 09.03.2021; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10.03.2021; Протоколом впізнання особи від 10.03.2021; Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10.03.2021; Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.03.2021; Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.03.2021; Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.03.2021; Висновоком судово медичної експертизи № 222 від 10.03.2021; Висновокм судово товарознавчої експертизи № 1521/21-21 від 10.03.2021; Іншими матеріалами кримінального провадження.
Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України) усвідомлюючи міру покарання, яке йому загрожує ОСОБА_4 може переховуватись як під час досудового розслідування так і під час розгляду справи у суді; 2) незаконно впливати на потерпілого та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчиняти тиск на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів під час досудового слідства; 3) можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) оскільки будь-яке джерело доходів у підозрюваного відсутнє, вчинення злочинів проти власності є одним із джерел його доходу, тому перебуваючи на волі він може вчинити інший злочин, крім того на даний час підозрюваний не працює, вагомих, соціально стримуючих факторів немає; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує.
Запобігти переліченим ризикам шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не представляється можливим.
Вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам.
Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання з доданими матеріалами, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення є з наступних підстав.
Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Судом встановлено, що СВ Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000143.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 10.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
ОСОБА_4 , 10 березня 2021 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчинені злочинів за вчинення яких законом передбачено максимальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, а також особу підозрюваного, який не одружений, офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, хоча в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, однак неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нових злочинів, за місцем проживання характеризується негативно, а також враховуючи те, що останній вчинив злочин, пов`язаний з насильством, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити нові кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчинено із застосування насильства або погрозою його застосування, а тому підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави суд не визначає.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , а саме, з 02 години 35 хвилин 10 березня 2021 до 02 години 35 хвилин 08 травня 2021 року в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 02 години 35 хвилин 08 травня 2021 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя