Справа № 627/249/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.03.2021смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000027 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Каплунівка Краснокутського району Харківської області, громадянина України, українця, військовозобов`язаного, маючого базову загальну середню освіту, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

у с т а н о в и в :

22 лютого 2021 року, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки зі своєю дружиною ОСОБА_4 на побутовому грунті , маючи умисел, направлений на спричинення їй тілесних ушкоджень , умисно наніс потерпілій правою рукою стислою в кулак чотири удари в область голови , спричинивши останній тілесне ушкодження у вигляді синця в області голови, яке згідно висновку судово - медичної експертизи № 12-14/9-КК/21 від 23 лютого 2021 року , кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю, не заперечував факту його вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що на побутовому грунті, під час сварки , наніс тілесні ушкодження потерпілій.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , відноситься до категорії кримінальних проступків.

Вивченням особи ОСОБА_5 судом встановлено, що він осудний, згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» Краснокутської селищної ради не перебуває, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тимчасово не працює, за місцем реєстрації Краснокутська селищна рада компрометуючими матеріалами відносно нього не розраховує.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння .

Відповідно до ст. 50, 65 КК України особі, що вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що призначаючи покарання, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_5 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, думку потерпілої ,яка не наполягала на суворому покаранні.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, у виді громадських робіт. На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався. Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1