Справа № 675/549/21
Провадження № 1-кп/675/68/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" серпня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в місті Ізяслав Хмельницької області матеріали кримінального провадження №0000085 від 24.03.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав Хмельницької області, місце проживання якого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 (по тексту ОСОБА_4 , обвинувачений) 14.03.2021 року близько 20 години, знаходився поблизу магазину «Вікторія», що по вул.Миколи Микитюка в м. Ізяслав Хмельницької області, де в цей же час перебував і ОСОБА_5 (по тексту ОСОБА_5 , потерпілий).

Разом з цим, під час спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникли особисті неприязні відносини, у зв`язку з чим у першого з них виник раптовий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому, тобто потерпілому.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 умисно наніс один удар долонею правої руки в ділянку лівого вуха ОСОБА_5 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді травматичної перфорації барабанної перетинки лівого вуха, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи №103 від 30.03.2021 року, відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразились в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті безумовно визнав у повному обсязі. Будь-яким чином не оспорював вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, натомість у вчиненому щиро розкаювався та підтвердив, що 14.03.2021 року близько 20 години спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, ударивши його долонею правої руки в ділянку лівого вуха.

Обвинувачений вказав, що усвідомив протиправність своєї поведінки та зробив відповідні висновки.

Потерпілий у судовому засіданні підтвердив спричинення обвинуваченим ОСОБА_4 йому тілесних ушкоджень в область лівого вуха, що спричинило пошкодження барабанної перетинки та просив призначити обвинуваченому покарання відповідне заподіяній йому шкоді.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, за згодою прокурора, обвинуваченого, потерпілого та його законного представника, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
З урахуванням наведеного, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, які надані прокурором, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у спричиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_5 при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії його обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що він раніше не судимий, та розкаявся у вчиненому діянні.

Суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд наголошує, що в будь-якому випадку, як визначає ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, який раніше не був судимий, який щиро покаявся у вчиненому, за наявності встановлених та зазначених вище обставин, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих обстави, даних досудової доповіді №43/7/1017-21 від 05.07.2021 року, суд вважає, що має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт.

На переконання суду, призначення обвинуваченому за вчинення кримінального проступку більш суворого покарання аніж громадські роботи, у даному конкретному випадку не відповідатиме самій меті покарання та суперечитиме самій суті кримінального провадження, та з огляду на обставини справи і особу останнього, буде явно несправедливим.
Суд одночасно вважає, що відносно обвинуваченого не може бути застосовано положення ст. 69 КК України, оскільки це вже об`єктивно призведе до м`якості призначеного покарання, що також не відповітиме самій меті такого покарання.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Так як судові витрати та цивільний позов в кримінальному провадженні відсутні, то суд дані питання не вирішує.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 349, 368-371, 373, 374, 392, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт, строком 150 (сто п`ятдесят) годин.
Речові докази по справі:
-медичну документацію ОСОБА_5 - повернути КНП «Хмельницька обласна дитяча лікарня» (м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 94).
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити в установленому порядку обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1