справа № 691/132/21
провадження № 1-в/691/12/21
УХВАЛА

21 липня 2021 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище подання старшого інспектора Городищенського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Черкаській області ОСОБА_3 в порядку ст. 26 ч. 3 КВК України про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, уродженця м.Городище Черкаської області, місце реєстрації АДРЕСА_1 ,-

засудженого вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень,-

встановив:

До Городищенського районного суду Черкаської області надійшло подання старшого інспектора Городищенського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Черкаській області ОСОБА_3 в порядку ст. 26 ч. 3 КВК України про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону стосовно ОСОБА_4 , засудженого вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Подання обґрунтовується тим, що станом на 22 квітня 2021 року уповноважений орган з питань пробації не отримав від засудженого документ про сплату штрафу.

Прокурор, засуджений та представник відділу пробації, завчасно повідомлені про судове засідання, до суду не прибули. Стосовно засудженого ОСОБА_4 застосований на підставі ухвали Городищенського районного суду Черкаської області привід, залишився без виконання по причині відсутності особи за місцем проживання. З врахуванням встановлених судом обставин, суд, вбачає можливим розглянути подання відповідно до ст. ст. 324,539 КПК України без їх участі.

Суд, вивчивши матеріали подання, враховуючи відсутність інформації про місцезнаходження засудженого, що унеможливлює його виклик та участь в судовому засіданні для розгляду вищезазначеного подання, яке може погіршити його стан, вважає, що при наведених обставинах в задоволенні подання необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 26 КВК України визначено, що засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі призначення основного покарання у виді штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє відповідний суд шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. У разі несплати засудженим штрафу, призначеного як основне покарання, у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. У разі несплати засудженим чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Згідно ст.53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і межах, встановлених в Особливій частині цього Кодексу. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. З урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф з розстрочкою виплати певними частинами строком до трьох років. У разі неможливості сплати штрафу суд може замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку: десять годин громадських робіт за один встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за чотири встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

За змістом ст.56 КК України передбачено, що громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання. Ухиленням від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. У ст. 389 КК України, визначено, що ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність. Статтею 27 Кримінально-виконавчого Кодексу України передбачено, що якщо засуджений ухиляється від сплати штрафу, як основного покарання, він притягується до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального Кодексу України.

Судом встановлено, що після набрання вироком законної сили, судом виконані всі передбачені законом заходи щодо своєчасного виконання вироку засудженою особою.

Європейський Суд з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження.

Тобто, указуючи у зверненні про певного роду факти у поведінці засудженого, пов`язаної з невиконанням вироку суду, представник органу пробації, має довести, що вони дійсно мали місце. З цього питання підлягає установленню те, чи дійсно особа була засуджена до покарання у виді штрафу та не сплатила його. Разом з тим, за наслідками розгляду подання не можливо говорити «поза розумним сумнівом», що для прикладу, з часу звернення судом вироку до виконання до моменту розгляду цього подання засуджений не сплатив штраф. Є реальними тільки припущення з даного питання.

Так, матеріали подання не місять запитів до отримувача коштів на рахунок якого власне мали надійти грошові кошти від засудженого за вироком суду. В той же час подання не містить жодних доказів про те, що інспектором здійснювалось повідомлення ОСОБА_4 про обов`язок останнього щодо сплати штрафу, яке було отримано останнім, остільки додатком до нього є лише вирок суду, копія паспорта особи, пояснення ОСОБА_5 .. Крім того, представником пробації не надано матеріали особової справи засудженого. З матеріалів, долучених до подання вбачається, що при виконанні вироку суду, уповноваженою особою органу пробації не вжито належних, необхідних, і достатніх заходів для встановлення місця перебування, місця реєстрації засудженого та причини невиконання ним вироку суду. Крім того, до подання органу пробації не долучено доказів, підтверджуючих факт ухилення засудженого від покарання у виді штрафу. Також у матеріалах справи відсутні відомості, які дають можливість суду встановити наявність чи відсутність обмежень при призначенні покарання у виді громадських робіт, визначених ч. 3 ст. 56 КК України, а саме обставин, які перешкоджають заміні покарання у виді штрафу на громадські роботи чи інший вид покарання. Судом встановлена відсутність сукупніх ознак чи неспростовних презумпцій пов`язаних між собою достатньо вагомими, чіткими і узгоджених ознаками стосовно факту дійсної несплати. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання не підлягає задоволення, так як не є установленими за наслідками його розгляду «поза розумним сумнівом», обставини регламентовані ч. 3 ст. 26 КВК України та ст. 53 КК України (факт не сплати штрафу).

Враховуючи встановлені судом обставини, що засудженим не сплачено штраф, та суду не надано достовірних доказів того, що засуджений навмисно ухилився від сплати штрафу, то висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях, тобто задоволення подання буде передчасним і необґрунтованим, тому в його задоволенні, слід відмовити.

Керуючись ст. ст.26, 27 КВК України, ст. ст.53, 56 КК України ст. 539 КПК України, суд,-

постановив :

В задоволені подання старшого інспектора Городищенського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Черкаській області ОСОБА_3 в порядку ст. 26 ч. 3 КВК України про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень - відмовити.

Копію ухвали направити для відому прокурору, Городищенському районному сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Черкаській області, засудженому ОСОБА_4 ..

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1