Справа № 405/4260/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2021 №0000002, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Кіровограда, громадянину України, з середньою освітою, офіційно не працюючому, неодруженому, не маючому утриманців, зареєстрованому та праживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , відповдно до ст. 89 КК України є особою, яка не має судимості,

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_4 , запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.01.2021 близько 23 години 10 хвилин в порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР) керував технічно справним автомобілем «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 . Так, рухаючись по вулиці Олександрійське шосе в місті Кропивницький, зі сторони села Созонівка Кропивницького району Кіровоградської області в напрямку вулиці Короленка, ігноруючи вимоги п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б) і (д) та 11.2 ПДР України, без нагальної на те потреби, не пов`язаної із забезпеченням безпеки дорожнього руху чи необхідністю здійснення будь-яких маневрів, рухався по крайній лівій смузі руху на дорозі, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку при вільній правій смузі.

Під час руху ОСОБА_4 , всупереч вимог п.п. 12.1, 12.2, 12.3, 12.4 та 12.9 (б) ПДР України, рухався в населеному пункті зі швидкістю близько 87….90 км/год. (згідно висновку судової інженерно-транспортної автотехнічної експертизи № 1401/21-27 від 16.04.2021), чим перевищив максимально дозволену та допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги.

Через свідоме перевищення ним дозволеної швидкості руху у межах населеного пункту, ОСОБА_4 позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, а також своєчасно виявити на проїзній частині пішохода ОСОБА_8 , якого при русі з допустимою швидкістю він мав можливість завчасно виявити, та у відповідності до п. 12.3 ПДР України своєчасно застосувати міри екстреного гальмування і тим самим мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода.

В результаті недотримання вищезазначених вимог ПДР України ОСОБА_4 на відстані 72.9 м. до АЗС «УкрНафта», що розташована по вул. Олександрійське шосе 3 в місті Кропивницький допустив наїзд керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній згідно висновку судово-медичної експертизи № 27 від 05.02.2021, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер зліва 1-6 без ушкодження плеври, 7-9 з ушкодженням плеври, справа 1 ребро без ушкодження плеври, крововиливів в м`які тканини навколо переломів, синця правої надбрівної дуги (1), садна на щоці зліва (1), на скроневій ділянці голови справа (1), правого передпліччя (2), правого гомілково-ступневого суглобу (1), забою печінки, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, а в даному випадку призвели до смерті. Дані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала від закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер, перебіг якої ускладнився шоком, про що свідчать дані судово-медичного гістологічного дослідження.

Оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження не встановлено місце знаходження ОСОБА_4 , так як останній відсутній як за місцем проживання так і за місцем реєстрації, на неодноразові виклики до слідчого не з`являвся, повідомлення про підозру останньому 01.06.2021 в порядку ст.ст. 135, 136 КПК України вручено для передання його матері ОСОБА_9 , адміністрації садового товариства «Тимірязєва» м. Кропивницький, тобто за місцем проживання ОСОБА_4 , адміністрації комунального підприємства «ЖЕО № 1 м. Кропивницький» - за місцем його реєстрації. Крім того, за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 направлені рекомендованими листами із копією повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вказані листи ОСОБА_4 не вручені, через його відсутність як за місцем проживання, так і за місцем реєстрації.
Під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на можливе вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, оголошена останньому в порядку ст.ст.135, 136 КПК України підозра є обґрунтованою.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено факт переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, крім того наявний ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні вищезазначеного злочину у стані наркотичного сп`яніння, має схильність до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за що його було засуджено із призначенням реального відбуття покарання у закладах несвободи, що в свою чергу свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення та відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є безумовною підставою для застосування запропонованого запобіжного заходу.

Так, при неодноразових відвідуваннях працівниками поліції з метою вручення повістки про виклик, місць проживання та реєстрації ОСОБА_4 , останній був відсутній. Крім того, згідно протоколу допиту матері підозрюваного ОСОБА_9 від 19.05.02021, остання повідомила, що місце його перебування їй не відоме та ОСОБА_4 мав намір переїхати до іншого міста.

Враховуючи зазначене, 14.06.2021 слідчим винесено постанову про оголошення ОСОБА_4 в розшук.
Поряд з цим підозрюваний, розуміючи невідворотність покарання за вчинений злочин та з огляду на правову позицію Верховного суду, відповідно до якої застосування судом положень ст. 75 КК України при призначені покарання за обставин вчинення інкримінованого злочину у стані наркотичного сп`яніння, потрібно вважати неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, відсутність міцних соціальних зав`язків, офіційного працевлаштування, а тому й постійного джерела доходів, не позбавлений можливості вільної зміни свого місця перебування, у тому числі і виїзду за межі країни чи на території не підконтрольні Україні, що в свою чергу свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України. З огляду на вищевикладене, ризик переховування не є уявним, оскільки підозрюваний вживає відповідних активних заходів щодо не встановлення його місця перебування та уникнення кримінальної відповідальності.

На переконання органу досудового розслідування, застосування запобіжних заходів більш м`яких аніж тримання під вартою не дасть можливості здійснення дієвого контролю за його поведінкою та виконання ним покладених судом обов`язків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, чи то домашній арешт.

Застосування щодо підозрюваного такого запобіжного заходу як особиста порука неможливо, у зв`язку із відсутністю осіб, які заслуговують на особливу довіру та яким можливо передати на поруки підозрюваного.

Відносно ОСОБА_4 також не може бути обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту, оскільки встановлений обґрунтований факт переховування підозрюваним ОСОБА_4 від органів досудового розслідування.

За вказаних обставин слідчий просить задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.
Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, просив застосувати менш суворий запобіжний захід домашній арешт.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2021 №0000002, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
24.05.2021 відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яку через неможливість встановлення місця перебування ОСОБА_4 01.06.2012 направлено за останнім відомим місцем його перебування, начальнику КП «ЖеЕО№1», матері ОСОБА_4 ОСОБА_9 .
Через неможливість встановлення місця знаходження ОСОБА_4 постановою слідчого від 14.06.2021 його оголошено в розшук.
04.07.2021 о 23 год. 45 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді від 17.06.2021, якою надано дозвіл на привід ОСОБА_4 для участі в розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та відповідно до ч. 1 ст. 191 КПК України доставлено до суду в 36 годинний строк.
За практикою ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, а саме: висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.01.2021, протоколом огляду місця ДТП від 03.01.2021, протоколом огляду місця події від 03.01.2021 та іншими доданими до справи матеріалами.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 після ДТП притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без відповідного посвідчення /документа/.
Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.
Таким чином, надані до клопотання матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, про те що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

За вказаних в клопотанні обставин слідчий суддя вважає про наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
-переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 знаючи про існування кримінального провадження змінив постійне місце проживання, та про це не повідомив орган досудового розслідування;
-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, про наявність вказаного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 хоча і має зняту та погашену судимість раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також притягувався до адмінстративної відповідальності.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, має погашену судимість, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працює, відсутність міцних соціальних зв`язків, стан здоров`я.
При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, які мають великий суспільний інтерес та вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки у зв`язку із встановленням обґрунтованої підозри, доведеністю існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, особи підозрюваного та конкретних обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , контроль за поведінкою підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим. У зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, як того просить захисник.
Оскільки злочин, який ставиться в провину ОСОБА_11 спричинив загибель людини, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення йому альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

За вказаних вище обставин клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 9, 176-178, 183, 196-197, 205, 369-372 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 23 год. 45 хв. 04.07.2021 до 23 год. 45 хв. 01.09.2021, без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали визначити до 01.09.2021.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Євгеній Миколайович Тьор