490/7729/16-к
н/п 1-в/490/16/2020
У Х В А Л А

28 жовтня 2020 року м.Миколаїв
Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
інспектора відділу пробації ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв подання начальника Заводського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Миколаївській області про звільнення від відбування покарання відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працює, проживає: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в :
Начальник Заводського раонного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області звернулась до суду з поданням про звільнення від відбування призначеного покарання відносно громадянина ОСОБА_6 у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку.
ОСОБА_6 засуджений вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.10.2016 р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 88 годин громадських робіт.
У поданні начальника Заводського раонного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ставиться питання про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, оскільки строки давності виконання обвинувального вироку сплинули.
В судовому засіданні прокурор просила відмовити в задоволенні вищевказаного подання представника органу пробації. Представник органу пробації підтримав заявлене ним подання.
Суд, вислухавши думки сторін, приходить до наступних висновків.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.10.2016р. ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 88 годин громадських робіт.
Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:
1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
З матеріалів подання слідує, що засуджений ОСОБА_6 з 03.07.2017р. перебуває у розшуку.
Станом на 27.05.2019р. відбутого строку громадських робіт засуджений ОСОБА_6 не має.
Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.
Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в поданні про звільнення ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком суду від 12.10.2016р. у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку слід відмовити, оскільки перебіг давності зупинено у зв`язку з ухиленням засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання та оголошенням розшуку засудженого.
Суд, керуючись ст.80 КК України, ст.539 КПК України,
у х в а л и в :

В задоволенні подання начальника Заводського районного відділу філії державної установи "Центр пробації" у Миколаївській області про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді 88 годин громадських робіт, призначеного вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.10.2016 року, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя