В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів, Рівненської області, громадянина України, українця, з професійно технічною освітою, працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ( паспорт НОМЕР_1 від 03.12.2013 року, і.п.н. НОМЕР_2 ), раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 24 червня 2017 року, близько 23.30 год., перебуваючи на території майстерні по ремонту автотранспорту, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Олексинська, 17а, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом приведення в дію двигуна, всупереч волі власника ОСОБА_6 , незаконно заволодів автомобілем марки «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та використав вказаний автомобіль для пересування.
Так, 25 червня 2017 року, близько 07 год., ОСОБА_4 ,керуючи автомобілем марки «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким він незаконно заволодів, поблизу будинку №136 по вул. Чорновола в м. Рівне, не врахував дорожню обстановку та допустив наїзд на металеве огородження та електроопору, пошкодивши автомобіль, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 значної матеріальної шкоди на суму 182791 гривня 87 копійок.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину, підтвердив обставни, які зазначені у вироці. Зазначив, що він 24 червня 2017 року, близько 23.30 год., перебуваючи на території майстерні по ремонту автотранспорту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тестував авто, взяв о 12 години ночі, аварія трапилася о 5 годині ранку. Дозвіл на те щоб брати автомобіль ніхто не надавав. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що в 2013 році його син ОСОБА_7 придбав автомобіль Suzuki Grand Vitara, 2003 року випуску, сірого кольору. Даним автомобілем він користувався до кінця травня 2017 року. Потім, в зв`язку з сімейними обставинами він передав даний автомобіль йому у користування. Оглянувши автомобіль він зрозумів, що його потрібно відремонтувати. Він придбав два передніх амортизатори, пильники шрусів та передній правий підшипник ступиці. Враховуючи те, що він тривалий час знайомий з ОСОБА_8 , підтримує з ним дружні відносини, і раніше неодноразово він ремонтував у нього автомобілі, то він вирішив звернутись до нього, щоб він замінив йому запчастини. Для проведення ремонтних робіт він орендує приміщення по АДРЕСА_3 . Він зателефонував ОСОБА_8 і вони домовились, що він прижене автомобіль на СТО. Приблизно 6 червня 2017 року він пригнав автомобіль на вищевказану адресу і поставив його в ремонтний бокс. Ключі особисто передав в руки ОСОБА_8 . Ключі він передав йому, щоб він міг при необхідності загнати автомобіль в бокс, чи вигнати його з боксу. Користуватись його автомобілем у своїх власних цілях він йому не дозволяв, вони навіть це питання не обговорювали. Звичайно він міг на автомобілі проїхатись по території для перевірки якості ремонтних робіт. Виїжджати на дорогу він не міг навіть через те, що не мав свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу, яке постійно знаходилось в нього. ОСОБА_9 йому повідомив, що по закінченню ремонтних робіт він йому зателефонує. Ремонт його автомобіля був закінчений 24 червня 2017 року і він його міг забрати, однак йому про це ніхто не сказав, тому автомобіль на вихідні залишився стояти в ОСОБА_8 коли 26 червня 2017 року вранці він приїхав на СТО, то побачив, що його автомобіль стоїть поблизу боксу з пошкодженою передньою частиною. До нього підійшов ОСОБА_8 разом з невідомим йому молодим хлопцем. Він його представив і сказав розповісти, що трапилось. Тоді ОСОБА_4 розповів, що в ОСОБА_8 допомагав в ремонті автомобілів. Також він поводив ремонтні роботи в його автомобілі. З його слів йому відомо, що 24 червня 2017 року він перебував в боксі, враховуючи, що автомобіль його був відремонтований, в нього виник намір у вечірній час взяти його щоб покататись. Наскільки йому відомо. ОСОБА_8 йому ключі від автомобіля не передавав і де ОСОБА_4 взяв їх йому не відомо. Розповів, що довго був на роботі а потім взявши ключі, сів в автомобіль і зі своїм товаришем поїхали на випускний за місто, куди саме він їздив йому не відомо. Планував він вранці автомобіль поставити на місце. Під час руху по дорозі він не впорався з керуванням і спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої пошкодив його автомобіль. Особисто він і його син не дозволяли ОСОБА_4 користуватись даним автомобілем в своїх цілях, виїжджати ним за межі ремонтної станції.
Заявлений ним цивільний позов до обвинуваченого просить залишити без розгляду, оскільки обвинуваченим йому шкода відшкодована в повному обсязі. Щодо міри міри покарання покладається на розсуд суду.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , суду показала, що 24 червня 2017 року о 20 годині вона заступила на чергування по охороні громадського порядку в м.Рівне в складі екіпажу разом з інспектором ОСОБА_11 . Під час руху автомобілі в напрямку м. Здолбунів по вул. Чорновола, біля будинку № 136 вони помітили автомобіль і Grand Vitara, 2003 року випуску, сірого кольору, який потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, зупинились та підійшли до автомобіля. На той момент біля автомобіля знаходився мешканець цього будинку. Він повідомив, що водій, який керував даним транспортним засобом поїхав за лаветою. Оглянувши місце події встановили, що водій не впорався з керуванням та допустив наїзд на опору та металеве огородження. Через 5-10 хвилин до автомобіля підійшов водії, який пред`явив посвідчення подія. Особу було встановлено, ним виявився ОСОБА_4 1997 року народження. Він нам розповів, що повертався в м. Рівне. Не впорався з керуванням вчинив ДТП. На вимогу показати свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля ОСОБА_4 відповів, що його з собою не має, оскільки даний документ знаходиться у власника автомобіля. Він вів, що автомобіль належить його знайомому, він ремонтував даний автомобіль і взяв його для того користування на ніч. Автомобіль був перевірений по базі «Угон». В даній базі він не значився ОСОБА_4 на місці був освічений на предмет алкогольного сп`яніння, він був тверезий. Факт того, що він керував даним автомобілем він не заперечував. Пасажирів в автомобілі та поблизу не було. За даними даної ДТП на ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене за ст. 124 КУпАП, який в подальшому був скерований в Рівненській міський суд для розгляду суті. Крім того було винесено постанову про вчинення ОСОБА_4 адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Під час оформлення ДТП приїхала лафета, яка почала вантажити автомобіль. По закінченню оформлення події вони повернулись в м. Рівне.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що 24 червня 2017 року заступив на чергування по охорону громадського порядку в м. Рівне в складі патрульного екіпажу № 117 разом з інспектором ОСОБА_10 . 25 червня 2017 року,вранці, біля 5-6 години вони рухались на автомобілі по вул. Чорновола в м. Рівне, в напрямку об`їзної дороги. Коли вони проїхали перехрестя і наблизились до будинку № 136 по даній вулиці, то виявили дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля Suzuki Grand Vitara. Вони побачили, що автомобіль з`їхав з проїжджої частини та вїхав в електроопору, пошкодивши при цьому металеву огорожу. Передня частина автомобіля була пошкоджена. Вони зупинились та підійшли до автомобіля. Поруч знаходився незнайомий йому чоловік. Як потім було встановлено це був власник будинку, біля кого трапилась пригода, він розповів, що в автомобілі знаходився один хлопець, який після пригоди пішов шукати лафету, щоб завантажити автомобіль та відвезти його, оглядом було встановлено, що автомобіль Suzuki Grand Vitara, 2003 року випуску, сірого кольору, зареєстрований на громадянина ОСОБА_7 . В базі «Угон» даний автомобіль не значився, через декілька хвилин до автомобіля підійшов молодий хлопець, який представився ОСОБА_4 . Дані було перевірено та особу встановлено. ОСОБА_4 був тверезий. Він повідомив, що за кермом даного автомобіля перебував він. Коли повертався в м. Рівне, то не впорався з керуванням та допустив наїзд на електроопору. При ньому не виявилось свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу. ОСОБА_4 це пояснив тим, що автомобіль належить його товаришеві, який залишив йому автомобіль відремонтувати.
Відремонтувавши його ОСОБА_4 вирішив взяти його покататись вночі. Після цього ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення дорожно-транспортної пригоди та за керування транспортним засобом без належних документів. В нашій присутності ОСОБА_4 завантажив автомобіль на лафету, яка під`їхала та був відпущений нами для супроводу автомобіля. Після складання всіх необхідних документів вони повернулись в м. Рівне в управління патрульної поліції.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що ОСОБА_13 знає з самого дитинства, оскільки він являється сином рідної сестри його матері. Підтримує з ним дружні відносини. В кінці травня 2017 року він разом з ОСОБА_4 прийшли на роботу на СТО, що розташоване в АДРЕСА_3 . йому після закінчення навчального року необхідно було проходити практику і він домовився проходити її в майстра на даній станції, ОСОБА_8 . Протягом всього періоду роботи вони допомагали поводити ремонтні роботи на даній станції. На початку червня 2017 року на станції незнайомий йому чоловік, якого звати ОСОБА_14 , пригнав автомобіль Suzuki Grand Vitara, 2003 року випуску, сірого кольору, який необхідно було відремонтувати. До 24 червня 2017 року ОСОБА_8 з нашою допомогою ремонтував даний автомобіль. В суботу, 24 червня 2017 року, автомобіль вже був справний, враховуючи, що потрібно було в суботу терміново відремонтувати інший автомобіль, вони вигнали Suzuki Grand Vitara на вулицю, щоб звільнити місце з боксі. Виганяв автомобіль ОСОБА_4 . Чи клав він ключі на місце в тумбочці він не бачив. Ремонтували вони інший автомобіль разом з ОСОБА_8 до 23 години 30 хвилин. Після цього почали збиратись до дому ОСОБА_8 пішов раніше. Перед тим як піти він запитав, чи є в нас як доїхати до дому.Вони відповіли стверджувально, оскільки нас повинен був забрати ОСОБА_4 одногрупник. Як його звати він не знає. Зібравшись до дому, вони зателефонували одногрупнику, однак той повідомив, що вже вживав алкогольні напої і забрати нас не зможе. Після цього ОСОБА_4 запропонував взяти автомобіль Suzuki Grand Vitara, поїхати до дому. Таксі вони не змогли викликати, оскільки в ОСОБА_4 було лише 60 гривень. Він з ним не погодився, і сказав, що не бажаю брати чужий автомобіль, почав відмовляти ОСОБА_4 , однак той його не слухав, оскільки старший за нього. Після цього він сів в автомобіль, завів його ключами, які в нього були і сказав, що йому вирішувати їхати з ним чи не їхати. Навіть якщо він відмовляється сідати в автомобіль, то він все одно поїде на ньому. Він не хотів залишатись один на СТО, тому, зрозумівши, що йому його не переконати сів в автомобіль і вони поїхали в м. Здолбунів-2. Спочатку вони заїхали на АЗС «OЛAC», що по вул. Кн. Володимира в м. Рівне. В салоні ОСОБА_4 дав йому гроші і він пішов заплатити за бензин. Заплатив він лише 60 гривень. Після цього поїхали в м. Здолбунів-2, де забрали їхніх знайомих, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Після цього поїхали кататись в с. Корнин. Де перебували до 5 години ранку. Потім ОСОБА_4 сказав, що йому потрібно вже повертати автомобіль. Вони всі сіли в салон, він відвіз знайомих в м. Здолбунів-2. Біля 6 години ОСОБА_4 , відвіз його в с. Корнин. Він пішов до дому, а він сказав, що їде в м. Рівне на СТО поставити автомобіль. Коли він ліг спати, біля 6 години 20 хвилин йому зателефонував ОСОБА_4 і сказав, що заснув за кермом і спричинив дорожньо-транспортну пригоду, розбивши при цьому автомобіль. Йому також відомо, що на місце пригоди приїхали працівники поліції, які склали на ОСОБА_4 протокол через порушення правил дорожнього руху. В той день та під час їзди на автомобілі ОСОБА_4 алкогольні напої не вживав. Це все що йому відому з даного приводу. За кермо даного автомобіля він не сідав, ніякими своїми діями не допомагав ОСОБА_4 угнати даний автомобіль з СТО, де він знаходився.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показав, що ОСОБА_4 знає з самого дитинства, підтримує з ним дружні відносини. Йому відомо, що приблизно два місяці тому він влаштувавсь на роботу на станції технічного обслуговування автомобілів, що розташована в с. Золотієві поблизу м. Рівне. 24 червня2017 року Він, разом зі своїми товаришами збирався їхати в с. Корнин на дискотеку. Також з ними повинен був їхати ОСОБА_4 . У вечірній час він з товаришами знаходився поблизу магазину «Добробут», що в м. Здолбунів-2. ОСОБА_4 не було і він йому зателефонував. Запитав чи він їде з ними. У відповідь ОСОБА_19 сказав зачекати. Через деякий час він подзвонив і сказав підійти до магазину, коли вони підійшли, то побачили, що ОСОБА_4 приїхав на автомобілі «Suzuki Grand Vitara», сірого кольору. ОСОБА_19 сказав, що взяв автомобіль покататись. Він зрозумів, що автомобіль він взяв на СТО. де працює. Тоді вони на даному автомобілі поїхали в с. Корнин. В автомобілі крім ОСОБА_20 , та нього були наступні люди: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , та ОСОБА_23 . Після цього ОСОБА_19 відвіз їх до дому, йому відомо, що після того як вони вийшли з автомобіля, він відвіз ОСОБА_24 назад в с. Корнин, а потім збирався їхати до дівчини, з якою підтримує стосунки. ОСОБА_25 . Вранці, в неділю, 25 червня 2017 року йому зателефонував ОСОБА_4 і сказав, що потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. Він йому телефонував і вночі, відразу коли потрапив в ДТП, однак він спав і не чув дзвінка. Вже пізніше, коли він з ним зустрівся. ОСОБА_4 розповів. Що автомобіль Suzuki Grand Vitara він взяв на СТО, де працював. Сказав, що взяв її без дозволу, оскільки розраховував повернути автомобіль вранці на СТО. Протягом всього часу, коли він їздив з ОСОБА_4 за кермом перебував лише він. Ніхто інший на автомобілі не їздив. Спиртні напої ОСОБА_4 не вживав
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 суду показав, що за адресою АДРЕСА_2 , він орендує приміщення в якому займається ремонтом автотранспорту. В нього є знайома, ОСОБА_27 . В кінці травня 2017 року вона йому зателефонувала та попросила взяти для проходження виробничої практики свого сина, ОСОБА_24 . Він погодився. Вони домовились зустрітись на СТО на наступний день. Наступного дня, вранці, до нього на роботу прийшов ОСОБА_28 , він був також зі своїм товаришем, на даний час йому відомо, що це ОСОБА_4 . ОСОБА_19 йому повідомив, що шукає роботи і запитав, чи не може він його взяти на роботу. Він відповів, що потрібно подумати і запропонував йому побути разом з ОСОБА_29 , подивитись чим він займається, та чи підійде йому так робота. Він погодився і протягом травня-початку червня 2017 року вони приходили на станцію та придивлялись за роботою, допомагали в дрібницях. 6 червня 2017 року йому зателефонував його знайомий, ОСОБА_6 , якого він знає протягом тривалого часу, підтримує з ним дружні відносини. Він йому сказав, що син передав йому автомобіль Suzuki Grand Vitara, 2003 року випуску, і необхідно подивитись його та відремонтувати. Він погодився, після чого він пригнав даний автомобіль. Він прийняв автомобіль, ОСОБА_30 передав йому також ключі від автомобіля для того, щоб можна було його загнати та вигнати його з боксу. Документів на даний автомобіль він йому не передавав, а тому він не мав права виїжджати ним за територію станції. Даний автомобіль він ремонтував до 24 червня 2017 року. Після цього він вигнав автомобіль на вулицю, оскільки бокс та підйомник потрібно було звільнити для іншого автомобіля, Рено -Трафік. Дане авто необхідно було терміново ремонтувати, а тому його ремонтом вони займались до 23 години. ОСОБА_31 та ОСОБА_23 йому допомагали. Коли вони закінчили ремонт авто, то він не став його виганяти з боксу, а залишив на вулиці автомобіль Suzuki Grand Vitara. Протягом дня, коли саме він не пам`ятає, він попросив хлопців, щоб вони зачинили автомобіль Suzuki Grand Vitara, 2003 року випуску та ключі повісі в шафу, що в боксі. Однак він не проконтролював, чи зробили вони це. По закінченню роботи, він перевдягнувся, взяв з шафи всі ключі до автомобілів, які знаходилися в боксах та на території, поклав їх в сумку і пішов до дому. Він не перевіряв під час цього чи всі ключі на місці, коли він йшов з роботи, то запитав хлопців, яким чином вони будуть їхати до дому. Вони його запевнили, що домовились з друзями, які їх заберуть, і що зараз теж перевдягнуться і підуть до дому, в той вечір на території охоронцем працювала жінка на ім`я ОСОБА_32 . 25 червня 2017 року, біля 6 години ранку йому на мобільний зателефонував ОСОБА_31 . Він сказав, що їхав на автомобілі Suzuki Grand Vitara, і побив його. Спочатку він не придав цьому значення і наказав поставити автомобіль на СТО і в понеділок розберемося в ситуації. Коли в понеділок, 26 червня 2017 року він прийшов на роботу, то побачив, що автомобіль ОСОБА_6 з переду зовсім розбитий. Через деякий час прийшов ОСОБА_4 і розповів, що вчора їх знайомі не забрали і в них не було можливості доїхати до дому, тому він вирішив взяти автомобіль Suzuki Grand Vitara, щоб доїхати до дому. Вранці він планував повернути автомобіль на станцію. Коли він запитав, чому він йому не подзвонив і не запитав, то ОСОБА_4 сказав, що знав, що він йому не дозволяє, тому не телефонував. Далі розповів, що автомобіль брав він один, ключі напередодні він взяв з шафи. ОСОБА_12 був присутній, однак ніякої участи в угоні автомобіля не приймав. Далі він розповів, що коли повертався на станцію, то не впорався з керуванням та причинив дорожньо- транспортну пригоду.
Оскільки, обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України, в повному обсязі та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, а тому суд вважає за можливе за клопотанням захисту, яке підтримав прокурор змінити порядок дослідження доказів та не допитувати в судовому засіданні свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та не досліджувати письмові докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись лише дослідженням характеризуючих даних.
Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в суді. Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів згідно ст.12 КК України, особу обвинуваченого
За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами, далі - Постанова №7 від 24.10.2003 року), досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше судимий, завдані збитки відшкодував, одружений, на утриманні має малолітню дитину, працює, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога в КП «РОЦПЗН» не перебуває.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, його правдиві покази, відшкодування збитків, тяжких наслідків від його дій не настало.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
Вирішуючи питання призначення покарання, суд виходить з положень ст.50 КК України, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання суд, крім загальних засад призначення покарання, також керується принципом пропорційності заходу покарання переслідуваній меті, розтлумачений у п. 38 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 р. згідно якого для того, що б втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.
Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна із звільнення останнього від призначеного покарання, із застосуванням ст.75 КК України, та покладення на нього обов`язків визначених ст.76 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що 30.05.2019 р. вироком Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та засуджено до 1 року обмеження волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Згідно положень ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин до постановлення вироку Рівненського районного суду від 30.05.2019 року, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, суд частково приєднує покарання за попереднім вироком Рівненського районного суду від 30.05.2019 року до покарання за цим вироком.
Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України,- кошти в сумі 1237 гривні, які витрачені на проведення експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , в користь держави.
Заявлений по справі цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням підлягає залишенню без розгляду.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Визнати ОСОБА_4 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без призначення додаткового покарання конфіскації майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за попереднім вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 30.05.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки на період іспитового строку: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.
Відповідно ч.2 ст.124 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1237 гривні.
Речові докази: автомобіль марки Suzuki Grand Vitara з д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 у власності ОСОБА_7 .
На вирок суду може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.
Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1