Справа № 159/3767/21
Провадження № 1-кп/159/423/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пісочне Ленінського району Архангельської області Російської Федерації, росіянина, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.06.2021 за № 0000523),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , 21 червня 2021 року, біля 02 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на лавці, що неподалік перону, поряд колії № 7 залізничного вокзалу станції Ковель, що розміщений по вул. Ветеранів, 1А в м. Ковелі Волинської області, після того, як до нього підійшов ОСОБА_6 , який був у форменому одязі та перебуваючи на посаді охоронника 1-го розряду групи охорони об`єктів та публічної безпеки роти Управління поліції охорони в Чернівецькій області, ніс добове чергування по охороні території залізничного вокзалу і зробив зауваження та попросив залишити територію вокзалу, керуючись прямим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень останньому, відштовхнув ОСОБА_6 руками від себе, внаслідок чого той впав спиною на бруківку, після чого присів біля останнього з правого боку та діставши ножа, умисно наніс не менше чотирьох ударів в область грудної клітки та шиї ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних непроникаючих ран бокової поверхні грудної клітки справа, колото-різаної непроникаючої рани передньої поверхні грудної клітки зліва, колото-різаної рани бокової поверхні шиї справа, множинних саден обличчя, закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.350 КК України.

Між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 укладена угода про примирення, за змістом якої ОСОБА_5 підтверджує факти, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному. Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення цієї угоди та вважають, що неправомірними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 була завдана фізична шкода. Потерпілий констатує, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого він не має. ОСОБА_5 приносить потерпілому щирі вибачення за спричинену шкоду, завдані незручності через його неправомірні дії та зобов`язується надалі не вчиняти подібних дій.

Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.350 КК України, а саме, у виді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком.
Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення цієї угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно вимог ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесене до нетяжких злочинів.
Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування визначено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 350 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 .

Цивільного позову в справі не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 30 червня 2021 року у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000523 від 21 червня 2021 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.350 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, а саме, звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-марлеві тампони зі змивами речовини бурого кольору, схожими на кров, шматок тканини чорного кольору, схожої на капюшон, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області знищити;

- чоловічий чорний мокасин, футболка чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, складний ніж, формений одяг ОСОБА_6 зі слідами речовини бурого кольору, кухонний ніж, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

-футболку та джинсові штани, належні підозрюваному ОСОБА_5 , зі слідами речовини бурого кольору схожими на кров, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий:ОСОБА_1