Номер провадження: 11-сс/813/1031/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.06.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коломна Московської області Російської Федерації, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого не офіційно робітником на пляжі «Куба», не одруженого, зі слів маючого на утриманні літню бабусю, 1946 року народження та малолітнього брата, 2010 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0000423 від 20.06.2021 року,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.06.2021 року було задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 тазастосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19.08.2021 року із визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181600 грн.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Одночасно, застосувавши підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя з урахуванням обставин злочину, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, відповідно до вимог ч.4,5 ст.182 КПК України, визначив заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181600 гривень
Зміст вимог апеляційних скарг.
В своїх апеляційних скаргах підозрюваний та його захисник вважають ухвалу слідчого судді необґрунтованою з наступних підстав:

-ризики, заявлені слідчим у клопотанні, необґрунтовані та не підтверджені;

-слідчим суддею не враховано, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, зокрема постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітнього брата, літню бабусю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики;

-слідчим суддею визначено занадто непомірний розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.
На підставі викладеного, підозрюваний та його захисник в апеляційних скаргах просять зменшити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, до 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 22700 грн.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Зазначені вимоги суд першої інстанції виконав в повному обсязі. В оскарженій ухвалі слідчий суддя навів належні та достатні мотиви для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, на думку апеляційного суду, відсутні підстави стверджувати про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000423, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
У межах даного кримінального провадження 20.06.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тобто відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України є особою, до якої може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , ніким не оскаржується, апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого та висновками слідчого судді стосовно існування ризиків що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, які обумовлені обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, особи підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, не навчається, не одружений, дітей на утриманні не має.
Крім того, апеляційний суд вважає доведеним існування ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, який обумовлений тим, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, засобів до існування не має, підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, вчиним інкримінований йому злочин після вчинення інших злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.3 ст.186 КК України, обвинувальні акти за якими перебувають на розгляді Приморського районного суду м.Одеси.
Апеляційний суд частково погоджується із доводами апеляційної скарги щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_7 соціальних зв`язків, зокрема наявності постійного місця проживання, малолітнього брата та бабусі похилого віку, а також позитивних характеристик, однак, з огляду на обставини вчинення інкримінованого злочину, особи підозрюваного, який на даний час притягується до кримінальної відповідальності у інших кримінальних провадженнях, на переконання апеляційного суду, родинні та соціальні зв`язки не є настільки міцними та впливовими на поведінку підозрюваного, щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
Таким чином, обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Апеляційний суд відхиляє вимоги апеляційних скарг щодо зменшення розміру застави з огляду на наступні обставини.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, яке відповідно до приписів ч.4 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлює, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя достатньою мірою врахував обставини вчинення злочину, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винуватим, наявні в зазначеному провадженні ризики, передбачені ст.177 КПК України та особу підозрюваного, його майновий стан та правильно визначив такий розмір застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

На переконання апеляційного суду саме такий розмір застави у сукупності з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України буде достатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.
Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, скоєння іншого кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг підозрюваного та захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання названим вище ризикам, тому апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.

Керуючись ст. 177, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.06.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0000423 від 20.06.2021 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4