Номер провадження 1-кп/243/130/2021
Номер справи 243/6346/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська, кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000028 від 07.02.2018 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Золочів Харківської області, з вищою освітою, раніше не судимого, працює генеральним директором ДП Санаторно-курортний реабілітаційний центр Слов`янський курорт ЗАТ Укрпрофоздоровниця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 175 КК України, при наступних обставинах.

ОСОБА_4 , відповідно до наказу Голови правління ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» №05-к від 02.02.2016 року призначений на посаду Генерального директора Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» (далі ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт»), що пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій. Будучи згідно покладених на нього організаційно-розпорядчих обов`язків посадовою особою, ОСОБА_4 , умисно, в період з 02.02.2016 року до 30.03.2017 року за наявності заборгованості ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» по своєчасно не виплаченій працівникам заробітної плати, в порушення вимог ч.3 ст.15, ст.24 Закону України «Про оплату праці», п.2.17 контракту керівника ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт», відповідно до якого зобов`язаний виплачувати заробітну плату працівникам у колективним договором терміни, не допускати заборгованості із заробітної плати, безпідставно витратив грошові кошти накопичені на розрахункових рахунках зазначеного підприємства на виконання зобов`язань не пов`язаних з оплатою праці.

Зокрема, заборгованість по своєчасно не виплаченої заробітної плати працівникам ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» станом на 01.04.2017 року становила 2154496,02 грн.

Так, в квітні 2017 року на поточні рахунки та в касу ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» надійшли грошових коштів у сумі 1433339,08 грн., з них на виплату заробітної плати витрачено 344370,82 грн., однак підприємством безпідставно не виплачено заробітну плату за квітень 2017 року в сумі 3177661,45 грн., працівника підприємства.

Крім того, в травні 2017 року на поточні рахунки та в касу ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» надійшли грошові кошти у сумі 1462247,89 тис. грн. з них на виплату заробітної плати витрачено 150338,98 тис. грн., однак підприємством безпідставно не виплачено заробітну плату за травень 2017 року в сумі 3336719,53 грн., працівникам підприємства.

Крім того, у червні 2017 року на поточні рахунки та в касу ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» надійшли грошові кошти у сумі 1499757,55 грн., з них на виплату заробітної плати витрачено 379121,13 грн., однак підприємством безпідставно не виплачено заробітну плату за червень 2017 року в сумі 3631082,30 грн., працівникам підприємства.

Крім того, у липні 2017 року на поточні рахунки та в касу ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» надійшли грошових кошти у сумі 2393478,49 грн., з них на виплату заробітної плати витрачено 625914,65 грн., однак підприємством безпідставно не виплачено заробітну плату за липень 2017 року в сумі 3893893,02 грн., працівникам підприємства.

Крім того, у серпні 2017 року на поточні рахунки та в касу ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» надійшли грошові кошти у сумі 3353566,92 грн., з них на виплату заробітної плати витрачено 656143,45 грн., однак безпідставно не виплачено заробітну плату за серпень 2017 року в сумі 4014242,68 грн., працівникам підприємства.

Крім того, у вересні 2017 року на поточні рахунки та в касу ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» надійшли грошові кошти у сумі 3411967,64 грн., з них на виплату заробітної плати витрачено 965972,72 грн., однак підприємством безпідставно не виплачено заробітну плату за вересень 2017 року в сумі 3927951,47 грн., працівникам підприємства.

Окрім цього, у жовтні 2017 року на поточні рахунки та касу ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» надійшли грошові кошти у сумі 3508280,77 грн., з них на виплату заробітної плати витрачено 1157801,23 грн., однак підприємством безпідставно не виплачено заробітну плату за жовтень 2017 року в сумі 1157801,23 грн., працівникам підприємства.

Крім того, у листопаді 2017 року на поточні рахунки та в касу ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» надійшли грошові кошти у сумі 1917091,12 грн., з них на виплату заробітної плати витрачено 1222125,89 грн., однак підприємством безпідставно не виплачено заробітну плату за листопад 2017 року в сумі 3076855,13 грн., працівникам підприємства.

Крім того, у грудні 2017 року на поточні рахунки та в касу ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» надійшли грошові кошти у сумі 2492159,69 грн., з них на виплату заробітної плати витрачено 801011,68 тис. грн, однак підприємством безпідставно не виплачено заробітну плату за грудень 2017 року в сумі 2314511,64 грн., працівникам підприємства.

Крім того, у січень 2018 року на поточні рахунки та в касу ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» надійшли грошові кошти у сумі 320661,97 грн., з них на виплату заробітної плати витрачено 46866,00 грн., однак підприємством безпідставно не виплачено заробітну плату за січень 2018 року в сумі 1825965,44 грн., працівникам підприємства.

Крім того, у 28.02.2018 року на поточні рахунки та в касу ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» надійшли грошові кошти у сумі 1264881,53 грн., з них на виплату заробітної плати витрачено 290921,36 грн., однак підприємством безпідставно не виплачено заробітну плату на 01.03.2018 року в сумі 2154496,02 грн., працівникам підприємства.

Таким чином, при наявності надходжень на поточні рахунки та в касу ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» у період з квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року грошових коштів загальною сумою 13579774,78 грн., станом на 28.02.2018 року підприємством в особі генерального директора ОСОБА_4 , умисно безпідставно не виплачено заробітну плату в загальній сумі 2154496,02 грн.

Отже, заборгованість за своєчасно невиплачену заробітну плату працівникам підприємства ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» мало можливість погасити, так як грошові кошти, які надходили на розрахунковий рахунок підприємства та були оприбутковані, для цього були.

Таким чином, ОСОБА_4 , в період з квітня 2017 року по 27 лютого 2018 року допустив безпідставне використання коштів, в зв`язку з чим, навмисне і безпідставно не виплатив заробітну плату працівникам ДП «СКРЦ «Слов`янський курорт» більш ніж за один місяць в період часу з квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року, включно.

Своїми умисними діями, що виразились у безпідставній невиплаті заробітної плати громадянам більш як за один місяць, вчиненій умисно керівником підприємства, незалежно від форми власності, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 175 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки з часу вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення 28.02.2018 року до теперішнього часу минуло понад двох років, тому враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок і у відповідності до ст. 49 КК України, є підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив клопотання прокурора задовольнити.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбаченийст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.175 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, за вчинення якого передбачений штраф від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, що полягає у безпідставній невиплаті заробітної плати громадянам більш як за один місяць, вчиненій умисно керівником підприємства, незалежно від форми власності, що відбулося 28.02.2018 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно обвинувального акту 28.02.2018 року і ця обставина сторонами не заперечується.

З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 2 років та одинадцяти місяців, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.1 ч.1ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 13.02.2019 року ОСОБА_4 було оголошено у розшук.

Відповідно до повідомлення Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 06.03.2020 року, розшук ОСОБА_4 було припинено 05.03.2020 року, у зв`язку з встановленням місцезнаходження останнього.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 22.06.2020 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 175 ч.1 КК України відновлено.

У судовому засіданні обвинувачений пояснив, що навмисно від явок до суду не ухилявся, судові повістки про виклик до суду та у ухвали про оголошення його у розшук не отримував, також під час перебування у м. Києві не міг з`явитися у судові засідання у зв`язку з незадовільним станом здоров`я та карантинними обмеженнями введеними з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), які неодноразово продовжувались, після настання можливості, одразу прийшов в судове засідання.

В той же час, зупинення судового розгляду у зв`язку з розшуком обвинуваченого саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від суду.

Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України, у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення обвинуваченого від суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30 травня 2019 року по справі №639/793/17.

Враховуючи що в матеріалах провадження відсутні підтверджуючі дані про отримання обвинуваченим ОСОБА_4 судових повісток про виклики до суду, обвинувачений добровільно з`явився в судове засідання 10.02.2021 року, таким чином, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_4 навмисно не переховувався від суду, тому перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупиняється.

Прокурор в судовому засіданні також підтвердила, що від суду обвинувачений ОСОБА_4 навмисно не переховувався.

Закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, пов`язує переривання або зупинення строків давності з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства або суду.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст.49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника ( не з`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недоотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід не нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо).

Таким чином, суд вважає, що доказів, які б об`єктивно вказували на навмисне переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від органу досудового розслідування або суду надано не було.

Згідно п.1ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України, є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 175 КК України, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії кримінального проступку, останній не заперечує проти закриття кримінального провадження з даних підстав.

Також, суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000028 від 07.02.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 175 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000028 від 07.02.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 7 діб з часу її оголошення

Повний текст ухвали складений 11.02.2021 року.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1