ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/591/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 953/2461/21 (провадження 1-кс/642/1541/21) Доповідач ОСОБА_2
Категорія: скарги на бездіяльність
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5
заявника - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2021 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2021 року повернуто скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулись з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2021 року та зобов`язати уповноважених осіб Головного управління поліції ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР за ст. 356, ч. 1 ст. 364 КК України за їх заявами від 31.01.2021, 01.02.2021 відносно начальника земельного відділу ОСОБА_8 та розпочати розслідування, надави їм витяг з ЄРДР.

В обґрунтування зазначають, що 31.01.2021 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було здійснено звернення до Голови Циркунівської сільради ОСОБА_9 та начальника земельного відділу ОСОБА_8 щодо узгодження меж земельних ділянок, які належать їм та їх родинам. 01.02.2021 ними письмово було подано заяву про внесення відомостей в ЄРДР відносно вказаним осіб до Головного управління поліції ГУНП в Харківській області, яка була, у зв`язку з пандемією, вкинута в скриньку для звернень. Реєстрації заяви не проводилось.

03.02.2021 ними на електронну пошту Київського районного суду м. Харкова було подано скаргу на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

15.02.2021 до Київського районного суду м. Харкова ними було подано повторну заяву щодо невнесення відомостей до ЄРДР, яка була зареєстрована за №8481. Вказану скаргу ухвалою слідчого судді від 16.02.2021 було повернуто.

19.02.2021 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було подано до Головного управління поліції ГУНП в Харківській області інформаційний запит про надання інформації та внесення відомостей до ЄРДР згідно заяв від 01.02.2021 та 31.01.2021.

Потім, 19.02.2021 ними повторно до Київського районного суду м. Харкова було подано чергову скаргу щодо невнесення відомостей до ЄРДР головним управлінням поліції ГУНП в Харківській області, яку було безпідставно повернуто.

Вважають, що судом невірно зазначено в ухвалі дату направлення ними інформаційного запиту 19.01.2021, хоча до скарги було долучено інформаційний запит від 19.02.2021. Також судом не взято до уваги, що вони звертались до суду 16.02.2021, проте їх скаргу було повернуто саме за відсутності клопотання про поновлення строку, у зв`язку з чим вони і звернулись вдруге, надавши клопотання.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи (а.с.22), будь-яких заяв від нього не надходило.

З урахуванням норм ст.ст. 401, 422 КПК України, думки апелянта, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.2021 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій просили поновити їм строк на оскарження та зобов`язати уповноважених осіб Головного управління поліції ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР за заявами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 31.01.2021 та 01.02.2021 ст. 356, ч. 1 ст. 364 КК України стосовно начальника земельного відділу ОСОБА_8 та розпочати розслідування, надавши їм витяг з ЄРДР.

В обгрунтування скаржниками було зазначено, що 31.01.2021 на електронну адресу Головного управління поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було направлено заяву щодо кримінального правопорушення, вчиненого начальником земельного відділу Циркунівської сільради ОСОБА_8 , а 01.02.2021 було подано повторну (письмову) заяву.

03.02.2021 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подано через електронну пошту Київського районного суду м. Харкова скаргу на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР, яка, зі слів скаржників була загублена, у зв`язку з чим, вони звернулись до суду з повторною скаргою 15.02.2021. Вказану скаргу ухвалою слідчого судді від 16.02.2021 було повернуто з підстав пропуску строків на оскарження .

Як зазначено скаржниками, 19.02.2021 ними було подано до Головного управління поліції ГУНП в Харківській області інформаційний запит про надання інформації та внесення відомостей до ЄРДР згідно їх заяв від 31.01.2021 та 01.02.2021. Проте, на час звернення до слідчого судді зі скаргою, відомостей до ЄРДР внесено не було, у зв`язку з чим, 19.02.2021 скаржники повторно звернулись до Київського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Повертаючи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 їх скаргу на бездіяльність на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя мотивував тим, що з матеріалів скарги вбачається, що з заявою про вчинення кримінального правопорушення скаржники звернулись 31.01.2021, тому, 10-денний строк оскарження бездіяльності слідчого та/або прокурора за вказаною заявою сплинув 10.02.2021 року, а посилання на подання інформаційного запиту 19.01.2021 року не підтверджено належними даними про те, що даний запит було отримано Головним управлінням поліції у Харківській області, будь-які відмітки про отримання цього запиту (або електронною поштою, або в канцелярії) відсутні. А тому, враховуючи, що скарга подана до суду 19.02.2021 року, тобто, з пропуском встановленого строку звернення до суду, а заявниками жодних доказів на підтвердження того, що ними строк пропущено з поважних причин до скарги не надано, слідчий суддя повернув скаргу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою, як зазначено в ч. 1 ст. 304 КПК України, протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оскаржують бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, термін оскарження якої, відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, становить 10 днів, з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності або з дня отримання особою копії процесуального рішення, яке ним оскаржується.

Як об`єктивно вбачається з матеріалів справи та зазначено скаржниками в скарзі до слідчого судді та в апеляційній скарзі, є певний хронологічний перелік дат звернення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з заявами та скаргами до Головного управління поліції ГУНП в Харківській області та до слідчого судді (а.с. 1,7-17).

Виходячи з підстав відмови скаржникам у поновленні строку на оскарження бездіяльності, доданого скаржниками інформаційного запиту до Головного управління поліції ГУНП в Харківській області від 19.02.2021 (а.с.2,15) та співпоставляючи всю хронологію звернень (а.с.1,7-8), вбачається, що твердження скаржників щодо звернення з інформаційним запитом саме 19.02.2021, а не 19.01.2021, як зазначено в ухвалі суду, є не безпідставними, оскільки з огляду копії інформаційного запиту, доданого скаржниками до скарги (а.с.2) вбачається, що він містить описку в даті, а враховуючи всю хронологію звернень скаржників з заявами та скаргами, вказане дає підстави вважати дату звернення з інформаційним запитом саме 19.02.2021, чого суд помилково не врахував, відмовивши скаржникам в поновленні строку на оскарження бездіяльності.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Кримінальне провадження, відповідно до норм ст. 8 КПК України, здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Засада верховенства права є загальнообов`язковою нормою кримінального провадження найвищого рівня, оскільки вона охоплює не лише провадження в справах про вчинення кримінальних правопорушень, а й сучасний правопорядок України в цілому, її дія поширюється на всі органи державної влади, їх службових осіб у всіх сферах діяльності - нормотворчій, правоохоронній, правозастосовчій. Частина 1 ст. 8 Конституції України констатує, що в Україні визнається і діє принцип (засада) верховенства права. Тож ця засада має конституційний характер і за своїм змістом охоплює комплекс національних інститутів, правових механізмів та процедур, які є обов`язковими для того, аби особа мала можливість захистити свої права, свободи і законні інтереси від сваволі з боку держави (її органів і службових осіб) та зберегти свою гідність.

Засада верховенства права, яка лежить в основі кримінального провадження, широко використовується при обґрунтуванні своїх рішень Європейським судом з прав людини. Правові позиції, сформульовані у цих рішеннях, які мають обов`язково враховуватися судами України. В результаті тривалого і динамічного ("живого") тлумачення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Євросуд сформулював низку правоположень, які охоплюються верховенством права. Серед них основним є забезпечення права людини на справедливий суд. Це право відповідно до названої Конвенції та інтерпретації його Євросудом включає: а) право на гарантований доступ до суду; б) право на законного компетентного і безстороннього суддю; в) право викласти свою позицію в суді; г) право на ефективні засоби юридичного захисту в суді; г) право на справедливий судовий розгляд; д) право на презумпцію невинуватості у кримінальному провадженні; є) право на розумний строк розгляду справи; є) право на відкритий розгляд справи (за винятком обумовлених випадків).

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Зокрема, вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на справедливий суд, де право бути заслуханим судом є однією з базових гарантій учасника судового спору (рішення у справі Претто проти Італії Pretto and Others v. Italy, 8 December 1983, Series A no. 71)

У справі Голдер (Golder, 21.02.1975, Series A, №4451/70) проти Об`єднаного Королівства суд зазначив: «на думку Суду, було б немислимим, щоб стаття 6 пункт перший містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій у цивільних справах і не захищала би в першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями доступу до суду. Такі характеристики процесу, як справедливість, публічність, динамізм, позбавляються сенсу, якщо немає самого судового розгляду. Все вищенаведене свідчить про те, що право доступу до правосуддя є одним із невід`ємних складових права, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Обмеження права на доступ до суду не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено, як зазначено щодо прийняття заяви в ухвалі ЄСПЛ по справі Скорик проти України (№ 32671/02 рішення від 08.01.2008 р.).

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги норми ст. 7 КПК України, якими закріплені загальні засади кримінального провадження, до яких, серед інших, відносяться: доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень і забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, з метою їх дотримання та гарантій, які вони надають учасникам судового провадження, колегія суддів вважає обставини, на які посилається скаржник в обгрунтування доводів з приводу пропущення строку на оскарження бездіяльності такими, що заслуговують на увагу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приймає до уваги доводи заявників, як поважну причину для поновлення строку оскарження та поновлює ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк на оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Приймаючи до уваги, що скарга по суті слідчим суддею не розглядалась, у апеляційного суду відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги в повному обсязі. За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2021 року скасуванню, з направленням матеріалів провадження до суду першої інстанції для розгляду скарги по суті, за відсутності інших процесуальних перешкод.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 19.02.2021 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, повернути до суду 1-ї інстанції для виконання вимог, передбачених ст.ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді