Справа № 390/71/20
Провадження № 1-кп/390/101/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2021 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:
Головуючого - ОСОБА_1 ,
при секретарі ? ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ? ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження внесене за № 0000854 від 28.10.2019, по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишняківка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
27.12.2017 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки;
09.11.2018 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;
20.01.2020 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за с.3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на два роки.
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор в судовому засіданні 30.07.2020 року заявила клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки наявні обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за навмисні корисливі злочини, судимість за що не знята та не погашена в установленому законом порядку, злочин вчинений під час іспитового строку, постійно не реагує на виклики поліції, що заважає розслідуванню кримінального провадженню.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинувачений заперечили, щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , так як йому вже обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою Кіровським районним судом м. Кіровограда. Надали документи, що підтвержують звернення ОСОБА_5 для виявлення хвороби.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 суд, виходить з наступного.
На даний час кримінальне провадження знаходиться на розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області, судовий розгляд не закінчено.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.02.2021 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 16:30 год. 11 лютого 2021 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, котре відповідно до санкції ч.3 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк до 6 років.
Відповідно до ст. 184 КПК України судом беззаперечно встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме постійного ухилення від явки в судові засідання, що підтверджується тим, що прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу, ще 30.07.2020 року. Судом за клопотанням сторони захисту була оголошена перерва для надання суду для підтвердження хвороб та перебування ОСОБА_5 на лікуванні. Після 30.07.2020 року, обвинувачений доставлений до суду лише 26.03.2021 року після того, як ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також судом встановлений ризик вчинення нового кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що перебуваючи в статусі обвинуваченого, із застосуванням запобіжного заходу у виді застави ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні іншого, нового злочину, через що, Кіровським районним судом м. Кіровограда йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, в період іспитового строку, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що в сукопності свідчить про підвищений ступінь небезпеки його діянь. Дані обставини дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити нові злочини та ухилитися від суду з метою уникнення покарання, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Окрім цього встановлено, що особисте зобов`язання не може бути застосоване до обвинуваченого ОСОБА_5 так як даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а злочин в якому обвинувачується останній останній є тяжким.
Особиста порука, яка полягає у наданні особам, суд вважає такими, що застосовують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи суду, так в ході розслідування даного провадження не встановлення таких осіб.
Також ОСОБА_5 офіційно не працює, тому внести кошти у грошовій одиниці України в розмірі від 80 до 300 розмірів мінімальної заробітної плати не має змоги., а тому застава до обвинуваченого ОСОБА_5 застосована бути не може.
Також обвинуваченому ОСОБА_5 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляду домашнього арешту, так як даний запобіжний захід передбачає собою заборону залишати житло цілодобово або у певний період, так як судом встановлено, що такий запобіжний захід не зможе забезпечити попередження ризиків передбачених п п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім вказаного, суд звертає увагу, що ОСОБА_5 вже було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу. ОСОБА_5 був звільнений із СІЗО під заставу. Незважаючи на вказане, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні іншого, нового злочину, через що Кіровським районним судом м. Кіровограда обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладене та обставини даного провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Відповідно до ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
По даному кримінальному провадженню, відносно ОСОБА_5 раніше обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внести заставу, під час якого останній постійно ухилявся від явки в судові засідання, що суттєво затягувало судове провадження, тому з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, суд переконаний, що виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов"язків, передбачених КПК України, а застава внесена за ОСОБА_5 підлягає зверненню в дохід держави.
У той же час, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою, а тому суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 61, 178, 182-183, 314-316, 331 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України запобіжний у вигляді тримання під вартою стоком на 60 діб з 12:00 год. 26 березня 2021 року по 12:00 год. 25 травня 2021 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», для виконання.
Заставу у розмірі 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень внесену за ОСОБА_5 на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.12.2019 року, звернути в дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1