судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_1
За результатами апеляційного розгляду апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково. Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 17.12.2020, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України скасований.
Призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України в Малиновському районному суді м. Одеси в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового провадження.
Продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», до вирішення питання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу в підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції, але на строк не більше, ніж на 60 днів з моменту постановлення цієї ухвали.
Частково не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, керуючись ст. 375 КПК України, вважаю за необхідне викласти доводи з цього приводу в окремій думці.
Підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду провадження стало не дотримання судом 1-ої інстанції вимог ст. 376 КПК України при оголошенні оскаржуваного вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього кодексу, які перешкодили, чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
При цьому, ч. 2 ст. 412 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав для скасування судового рішення.
Пункт 1 ч. 1 ст. 415 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.
Для прийняття рішення, щодо того чи являється проголошення резолютивної частини вироку підставою для скасування судового рішення, слід визначити яким чином ця обставина вплинула чи могла вплинути на ефективну реалізацію обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження своїх прав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 КПК судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 брав участь у всіх засіданнях під час судового провадження у першій інстанції разом зі своїм захисником ОСОБА_7 , де висловлював свою думку з приводу висунутого обвинувачення, виступав у дебатах та звертався до суду з останнім словом.
При цьому, він також був присутнім при оголошенні вступної та резолютивної частини вироку 17.12.2020 та в той же день отримав його копію, про що свідчить його розписка. Головуючим суддею обвинуваченому було роз`яснено про те, що буде оголошена вступна та резолютивна частини вироку, проти чого ОСОБА_6 не заперечував, що підтверджується журналом судового засідання від 17.12.2020 (а.п. 181-182)
Разом із тим, на мою думку, зазначені порушення вимог процесуального закону за змістом ст. 412 КПК не є істотними, оскільки жодним чином не вплинули на законність і обґрунтованість (з точки зору дотримання процесуального закону та прав обвинуваченого) ухваленого щодо ОСОБА_6 судом 1-ої інстанції рішення, а також не перешкодили обвинуваченому реалізувати свої права.
Так, під час провадження в суді першої була забезпечена ефективна участь ОСОБА_6 в судовому засіданні. Останній слідкував за ходом судового провадження, неодноразово виступав перед судом з приводу висунутого обвинувачення і був почутий. Також, обвинувачений ОСОБА_6 знав про зміст ухваленого щодо нього вироку, отримав його копію, який оскаржував в апеляційному порядку.
Таким чином, на моє переконання, в даному конкретному випадку не проголошення повного тексту вироку судом 1-ої інстанції, не може бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та призначення нового розгляду.
Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_1