Справа № 305/1811/15-к
Номер провадження 1-кс/305/4/21
УХВАЛА

19.02.2021. Рахівський районний суд Закарпатської області:

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.4 ст.296, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263, ч.2 ст.350 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області під головуванням судді ОСОБА_6 знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000681 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263, ч.2 ст.350 КК України.
До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263, ч.2 ст.350 КК України. Відвід мотивує тим, що під час судового розгляду йому стало відомо, що головуючий у справі суддя ОСОБА_6 , 11.08.2020 звернувся до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора із заявою про втручання у судову діяльність у зв`язку із тим, що батько обвинуваченого повідомив його про факт вимагання у нього хабара для судді за сприяння у вирішення справи стосовно його сина. За даним фактом внесено відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування за ознаками ст.370 КК України. За таких обставин, у сторонніх осіб може виникнути сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 при розгляді даного кримінального провадження.

З огляду на викладене просить відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263, ч.2 ст.350 КК України.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні заяви про відвід. Зокрема зазначив, що відвід є недоцільним, справа розглядається з 2015 року. У випадку задоволення заяви про відвід суддю ОСОБА_6 буде відведено від розгляду кримінального провадження, що призведе до затягування судового розгляду. Окрім цього зазначив, що йому про факти, зазначені у заяві прокурора невідомо. Вважає відвід надуманим та недоцільним.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом вручення судового виклику. Клопотань про відкладення розгляду заяви про відвід від прокурора не надходило.

Суддя ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом вручення повідомлення про дату розгляду заяви про відвід. Клопотань про відкладення розгляду чи про обов`язкову участь у розгляді заяви про відвід від судді ОСОБА_6 не надходило.

Разом з тим, суд, з урахуванням приписів ч.3 ст.81 КПК України, вважає за можливе вирішити питання про самовідвід за їх відсутності.

Наведене також узгоджується і з позицією, викладеною у § 23 рішення Європейського суду з прав людини від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України», відповідно до якої національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Окрім цього, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року в справі «Смірнова проти України»).
Заслухавши пояснення учасників та дослідивши викладені у заяві про відвід доводи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу апробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

В заяві про відвід судді акцентується увага на тому, що оскільки за заявою судді ОСОБА_6 органом досудового розслідування розпочато досудове розслідування за ст.370 КК України, тому у сторонніх осіб можуть виникнути сумніви у неупередженості судді.
Однак, на переконання суду, здійснення органом досудового розслідування слідства за заявою судді не свідчить про те, що такий суддя є упередженим. При цьому сам факт звернення будь-якої особи до органу досудового розслідування, з огляду на імперативність приписів ст.214 КПК України, ще не свідчить про наявність у діях особи ознак складу злочину.
Наведені у заяві прокурора ОСОБА_5 про відвід факти не є обставинами, які в розумінні ст.75 КПК України виключають участь судді в кримінальному провадженні. Окрім цього, заявлений прокурором ОСОБА_5 відвід судді ОСОБА_6 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами. Доводи, викладені у заяві про відвід щодо можливого необ`єктивного розгляду справи суддею є тільки припущеннями заявника, інші доводи жодним належним та допустимим доказом не підтверджені.

Враховуючи, що обставин, за наявності яких суддя підлягав би безумовному відводу, при розгляді заяви не встановлено і заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді, а аналіз доводів заявленого відводу судді ОСОБА_6 свідчить про те, що дана заява ґрунтується на суб`єктивних переконаннях прокурора ОСОБА_5 та не містить підстав для відводу, а тому така заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.4 ст.296, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263, ч.2 ст.350 КК України(справа №305/1811/15-к, провадження № 1-кп/305/8/21) відмовити.
Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.
Повний зміст ухвали проголошено 23 лютого 2021 року о 13 годині 50 хвилин.

Головуюча: ОСОБА_1