ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11кп/818/1355/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в м. Харкові апеляційну скаргу захисників підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 28 червня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0001451 від 26.06.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 28 червня 2021 року задоволено клопотанняслідчого.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб.

В апеляційній скарзі захисники підозрюваного ОСОБА_7 - адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просять скасувати зазначену ухвалу.
В обґрунтування апеляційної скарги захисники зазначають, ухвала слідчого судді є необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи. Вважає, щосудом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою та а прокурором в судовому засіданні не було доведено реальну можливість настання ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Посилаються на те, що слідчим на даний момент об`єктивних доказів причетності ОСОБА_12 до скоєння розбійного нападу на ОСОБА_13 , а саме кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України не зібрано, підозра, про яку його повідомлено є необґрунтованою - підстави для застосування йому запобіжного заходу відсутні.

Прокурор у кримінальному провадженні до початку судвого розгляду подав заяву в якій просить повести судовий розгляд без його участі у звязку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.

В апеляційній скарзі захисники просили розглянути апеляційну скаргу за участю підозрюваного.

З метою всебічності та повноти дослідження всіх обставин справи суддею доповідачем до початку апеляційного розгляду направлялись відповідний запит через адміністрацію слідчого ізолятора, в якому тримається підозрюваний, для з`ясування процесуальної позиції підозрюваного щодо його бажання брати участь у судовому засіданні за клопотанням захисника в режимі відеоконференції, він погодився на участь в судовому засіданні.

Однак, з повідомлення начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_14 вбачається, що 16.08.2021 року забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю ОСОБА_7 не було можливим, так як його було етаповано, згідно вимоги начальника ХРУП №2 ГУНП в Харківській області для проведення слідчих дій на території Московського району.

Інших заяв від підозрюваного до канцелярії апеляційного суду не надходило, що надає можливість проведення апеляційного розгляду без участі ОСОБА_7 , що відповідає вимогам ст.401 КПК України, оскільки апеляційна скарга захисника не стосується погіршення становища підозрюваного.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні та підозрюваного, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ХРУП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001451 від 26.06.2021 року з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.2 ст.187 КК України.

26.06.2021 року ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КК України та зібрані під час досудового розслідування докази, надані до суду та вказують на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Судова колегія погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України заслухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.
КПК України не містить визначення терміну «обгрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Відповідно до вимог п.п.4,5 ч.1 ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, вказано зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: протоколі огляду місця події; протоколі затримання; протоколі допиту потерпілого; протоколах допитів свідків (а.с.4-52).

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 , до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання захисників про неналежність наданих органом досудового розслідування доказів причетності ОСОБА_7 до інкримінованого правопорушення, оскільки слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного.

З урахуванням фактичних обставин згідно підозри, а саме того, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він близько 03:00, 26.06.2021 за попередньою змовою та в групі з двома не встановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_1 , побачили потерпілого та ОСОБА_7 , з метою залякування та подолання волі потерпілого до супротиву, тримав у руках та демонстрував предмет, зовні схожий на пістолет, а інша невстановлена особа тримала в руках предмети ззовні схожі на пістолет та «мачете», яким нанесла удар в область лівої щоки потерпілого, спричинивши поріз, залякуючи та створюючи психологічний тиск на останнього. Далі, невстановлена особа тримаючи в руках предмет ззовні схожий на «мачете», наніс декілька ударів по потилиці потерпілого, від чого осатаній впав на землю, де ОСОБА_7 почав його утримувати, чим унеможливлював супротив. Крім того, невстановлена особа (№1) під час перебування потерпілого в положенні лежачи на землі, спрямовувала предмет, ззовні схожий на пістолет, який потерпілий сприймав як справжню зброю, в бік потерпілого, та декілька разів здійснила постріли в землю, при цьому вимагаючи віддати сумку, котру потерпілий мав при собі. Подолавши волю потерпілого до супротиву, демонструючи предмети ззовні схожі на пістолети, які потерпілий сприймав, як справжню зброю, ОСОБА_7 та двоє не встановлених досудовим розслідуванням осіб, відкрито, з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вирвали з рук останнього сумку, всередині якої знаходились грошові кошти в сумі 15 000 грн, мобільний телефон «IPhone 12» та бездротові навушники «Air Pods», після чого ОСОБА_15 , діставши вміст сумки, викинув її на землю. За таких обставини, враховуючи, що дії ОСОБА_7 , за вчинення яких повідомлено підозру, класифікуються як тяжкий злочин проти власності та посягають ще на здоров`я громадян, внаслідок чого колегія суддів вбачає, що існує суспільний інтерес який свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно наданих стороною обвинувачення даних, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Вказане об`єктивно свідчить про наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій та вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний зареєстрованого чи постійного місця проживання у м. Харкові не має, на момент повідомлення про підозру повідомив, що мешкає по АДРЕСА_2 , а з 25.06.2021, згідно наданого договору, орендує житло за іншою адресою, не одружений, дітей чи інших осіб на утриманні не має. Тобто, на території України підозрюваний місця постійного проживання, родинних зв`язків та легального доходу не має на території України, обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення проти власності, що вказує на відсутність у нього на території України міцних соціальних зв`язків та підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому особливо тяжке кримінальне правопорушення.

Колегія суддів враховує відсутність у ОСОБА_7 працевлаштування та відомостей про джерела його існування, що може бути підставою протиправної діяльності підозрюваного при вчиненні ним злочину проти власності, також в січні 2021 ОСОБА_7 у іншому кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, що не виключає й ризику вчинення останнім злочину в майбутньому.

Отже, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що у клопотанні відсутні будь-які обґрунтування того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на відомостях провадження.

Таким чином на підставі викладеного, ухвала судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисників підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 28 червня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: