Справа № 159/4216/21
Провадження № 1-в/159/127/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника заявника ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. подання (клопотання) Ковельського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного судом покарання,
ВСТАНОВИВ:
До Ковельського міськрайсуду Волинської обл. 28.07.21 р. надійшло вказане вище подання, обґрунтоване тим, що матеріали по виконанню вироку щодо засудженого надійшли у відділ 04.01.21 р.. 15.01.21 р. засудженому було роз`яснено порядок звільнення від відбування покарання з випробуванням; порядок відбування іспитового строку; обов`язки, покладені на нього вироком суду; порядок притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння повторного злочину; порядок направлення до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення в місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком суду покарання, під розпис. Однак за час перебування на обліку у відділі засуджений порушив умови іспитового строку. Так 11.02.21 р. засуджений не з`явився у відділ на реєстрацію. З приводу цього 12.02.21 р. у засудженого було відібрано пояснення, за яким він не з`явився на реєстрацію, так як перебував у іншому населеному пункті області на заробітках і через несприятливі погодні умови не зміг повернутись вчасно. Із засудженим було проведено відповідну роз`яснювальну та профілактичну роботу. Однак 15.07.21 р. засуджений вдруге не з`явився на реєстрацію. З приводу цього 25.07.21 р. у засудженого було відібрано пояснення, за яким він не з`явився на реєстрацію, так як перебував у іншому населеному пункті області на заробітках. Із засудженим було проведено відповідну роз`яснювальну роботу. 04.01.21 р. відділу стало відомо, що щодо ОСОБА_5 07.10.20 р. було внесено відомості у ЄРДР за № 120 200 301 100 013 35 за ч. 2 ст. 185 КК України та 30.10.20 р. справу з обвинувальним актом було направлено до суду. За вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 19.02.21 р. ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту терміном на 3 міс. та з 01.04.21 р. по 01.07.21 р. той відбував покарання у ДУ «Катеринівська виправна колонія (№ 46)». 20.07.21 р. відділу стало відомо, що 01.04.21 р. ОСОБА_5 було притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 178 КУпАП. За характеристикою ДОП засуджений характеризується посередньо. За даними відділу засуджений належить до категорії осіб «групи ризику», який може повторно вчиняти протиправні діяння. Таким чином засуджений не бажає ставати на шлях виправлення. Він не виправдав довір`я суду. Покликаючись на ч. 3 ст. 166 КВК України, просить вирішити питання скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання.
Представник заявника у судовому засіданні клопотання (подання) підтримала з підстав, наведених у ньому, просить клопотання (подання) задовольнити.

Засуджений проти задоволення клопотання (подання) не заперечив та пояснив, що, дійсно, він допустив неявки на реєстрацію, однак, з огляду на неофіційну зайнятість, якій надає пріорітет. У вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, який вважає, що подання безпідставне та не підлягає до задоволення; пояснення представника заявника, засудженого, дослідивши письмові докази, матеріали особової справи № 03/2021 р., суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з огляду на наведене нижче.
За змістом ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Отже правові наслідки для засудженого визначаються його поведінкою протягом іспитового строку.
Так та обставина, що за вироком Турійського райсуду Волинської області від 17.11.20 р., що набрав законної сили 18.12.20 р., ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 р., 06 міс. позбавлення волі з іспитовим строком 3 р., стверджується копією вироку суду. Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 був визнаний винуватим за вироком Турійського райсуду Волинської області від 17.11.20 р., був вчинений 04.10.20 р..
З матеріалів особової справи щодо засудженого вбачається, що матеріали по виконанню вироку суду щодо засудженого надійшли у відділ 04.01.21 р..
15.01.21 засудженому працівниками уповноваженного органу пробації було роз`яснено порядок звільнення від відбування покарання з випробуванням; порядок відбування іспитового строку; обов`язки, покладені на нього вироком суду; порядок притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння повторного злочину; порядок направлення до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення в місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком суду покарання, під розпис.

08.11.20 р., тобто, до ухвалення щодо нього вироку Турійського райсуду Волинської області від 17.11.20 р., і до початку іспитового строку засуджений вчинив два адмінправопорушення, за що за постановою судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 11.12.20 р., яка набрала законної сили 22.12.20 р., був підданий адмінстягненню у виді штрафу.
Тому дані про вчинення засудженим адмінправопорушень за час іспитового строку у справі відсутні.
Відповідно до листка реєстрації засуджений 11.02.21 р. та 15.07.21 р. не з`явився на реєстрацію у відділ без поважних причин; не з`являвся він на реєстрацію і в період з 01.04.21 р. по 01.07.21 р. включно.
Таким чином за час іспитового строку засуджений, дійсно, допустив порушення - 2 неявки на реєстрацію в МРВ без поважних причини. З приводу цього у нього було відібрано письмові пояснення; з ним було проведено відповідну профілактичну роботу.
Неявка засудженого на реєстрацію у відділ в період з 01.04.21 р. по 01.07.21 р. включно мала місце з поважних причин з огляду на те, що він відбував міру покарання за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 19.02.21 р., що набрав законної сили 23.03.21 р., що також стверджується копією довідки серії РІВ № 11 001 від 01.07.21 р. про звільнення засудженого з місць неволі.
За вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 19.02.21 р., що набрав законної сили 23.03.21 р., ОСОБА_5 був засуджений за злочин, що був вчинений 04.10.20 р., тобто, до ухвалення щодо нього вироку Турійським райсудом Волинської області від 17.11.20 р., і до початку терміну іспитового строку за цим же вироком, згідно з яким він і був взятий на облік відділом пробації.
Тобто за час іспитового строку, що розпочався за вироком Турійського райсуду Волинської області від 17.11.20 р. 17.11.20 р., ОСОБА_5 нового злочину не вчиняв. Саме з огляду на це у вироку Ковельського міськрайсуду Волинської області від 19.02.20 р. зазначено, що вирок Турійського райсуду Волинської області від 17.11.20 р. підлягає до самостійного виконання.
З врахуванням наведеного вище суд не вбачає, що є підстави вважати, що іспитовий строк за вироком Турійського райсуду Волинської області від 17.11.20 р. засудженим порушено.
Суд також враховує, що із засудженим МРВ проводились індивідуально - профілактичні бесіди, він був залучений у різноманітних профілактичних заходах. Як вбачається з матеріалів особової справи, даних про те, що засуджений зарекомендував себе негативно по місцю проживання, за винятком того, що він неодноразово притягався до до кримінальної відповідальності, немає.

Таким чином підстав для однозначного висновку про те, що засуджений за час іспитового строку зарекомендував себе таким, що не бажає стати на шлях виправлення і є необхідність у направленні його для реального відбування покарання у місця позбавлення волі, на даний час немає.

Тому подання слід визнати передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 166 КВК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання (подання) відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 7 (семи) діб з дня її постановлення.
Головуючий:ОСОБА_1