Справа № 185/1649/21
Провадження № 1-кп/185/349/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2021 року м. Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого раніше судимого: АДРЕСА_2
- 03 травня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.186 КК Українидо покарання у вигляді громадських робіт на строк сто двадцять годин;
- 16 листопада 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.389КК України до покарання у виді одного місяця арешту,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
ОСОБА_4 , 30.01.2021 року, перебував за місцем мешкання свого товариша ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 . В цей же день до них прийшли малознайомі йому люди, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Після чого останні почали вечеряти на кухні за вищевказаним місцем мешкання та випивати алкогольні напої, а саме горілку. Під час вечері між гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ..
Реалізуючи зазначений злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння взяв правою рукою пательню, яка знаходилась на кухонному столі та наніс нею один удар в область лоба ОСОБА_6 , від чого останній втративши свідомість впав на підлогу зі стільця, однак внаслідок падіння ніяких тілесних ушкоджень не отримав.
Внаслідок удару пательнею ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та дав показання про те, що він дійсно, 30.01.2021 року, перебував за місцем мешкання свого товариша ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 . В цей же день до них прийшли малознайомі йому люди, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Після чого останні почали вечеряти на кухні за вищевказаним місцем мешкання та випивати алкогольні напої, а саме горілку. Під час вечері між ним та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході конфлікту у нього виник умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Він взяв правою рукою пательню, яка знаходилась на кухонному столі та наніс нею один удар в область лоба ОСОБА_6 , від чого останній втративши свідомість впав на підлогу зі стільця.
Внаслідок удару пательнею ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Додав, що згоден з висновком експерта відповідно до якого він спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови.
Додав, що щиро розкаюється у вчиненому.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати потерпілого та свідків, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України - доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні виду і розміру покарання, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинення кримінального проступку, раніше неодноразово судимий.
В якості пом`якшувальних обставин суд враховує що обвинувачений повністю визнав свою провину.
З обтяжливих обставин суд враховує вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння та рецидив.
Враховуючи викладене, беручи до уваги спосіб, наслідки та інші обставини учиненого кримінального правопорушення, зокрема й ту обставину, що обвинувачений наразі не працює, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання скоєнню ним інших кримінальних правопорушень, може відбутися шляхом призначення йому кримінального покарання у вигляді громадських робіт, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в межах санкції зазначеної статті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України.
ОСОБА_4 призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України у вигляді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не застосовувати.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_8 .