Справа №487/7018/19
Провадження №1-кс/487/117/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 24.04.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000081 від 01.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді зі скаргою, в якій просили поновити строк на подачу скарги; скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 24.04.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000081 від 01.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В обґрунтування скарги вказали, що діями слідчого ОСОБА_6 були порушені права, інтереси та свобода потерпілого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_4 . Ці умисні дії він вчинив в інтересах ОСОБА_7 і вони полягають в незаконному порушенні кримінальної справи відносно потерпілого ОСОБА_3 , незаконному притягненні його до кримінальної відповідальності за ст. 128 КК україни, незаконному обранні запобіжного заходу. Незаконні дії слідчого ОСОБА_6 перешкоджали потерпілій ОСОБА_4 відшкодувати з винної особи ОСОБА_7 заподіяну шкоду, яка в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який сьогодні становить 152 250 грн. Таким чином, кримінальне правопорушення необхідно перекваліфікувати з ч. 1 ст. 364 на ч. 2 ст. 364 КК України.

Також своїми злочинними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілим матеріальну і моральну шкоду, розмір якої підтверджується доказами, доданими до позовної заяви, проте слідчий не дала правову оцінку діям слідчого та за вказаними ознаками не перекваліфікувала кримінальне правопорушення.

На думку заявників, слідчий не допитала свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 з питань фальсифікації протоколів їх допиту; не виконала судове рішення про внесення до ЄРДР відомостей про скоєння ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372 КК України, ці відомості до ЄРДР не внесла і досудове розслідування по вказаним епізодам не провела.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були присутніми, надавши заяву про розгляд скарги без їх участі.

Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 не була присутня в судовому засіданні, її неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000081, слідчий суддя дійшов наступного.

У скарзі порушується питання про поновлення строку на подачу скарги.

Відповідно до ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду (ч. 1 ст. 117 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів скарги та кримінального провадження неможливо встановити, коли саме заявники отримали постанову слідчого про закриття кримінального провадження, останні вказують, що копію постанови слідчого про закриття кримінального провадження отримали 05.11.2020, та після цього протягом 10 днів звернулися до слідчого судді зі скаргою. Матеріалами скарги та кримінального провадження інше не встановлено. А тому, за відсутності чітких документальних підтверджень пропуску встановленого строку, слідчим суддям доцільно розглядати скарги на постанови про закриття кримінального провадження по суті й уникати визначення моменту початку перебігу строку оскарження датою винесення постанови (Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування).

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно з вимогами ч.2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку і забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п.2 ч. 1ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин, встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

З матеріалів кримінального провадження №0000081 від 01.11.2018 вбачається, що на виконання ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.10.2018 (справа №490/5684/18) до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості з заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_3 від 13.06.2018, за фактом неправомірних дій слідчого ОСОБА_6 , які виразилися у перевищенні службових повноважень під час здійснення досудового розслідування у кримінальній справі №1. Кримінальне провадження зареєстровано за №0000081 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України.

Постановою слідчого від 02.03.2020 була змінена попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 364 КК України на ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було допитано потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , останніми також заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Крім того, слідчий долучила постанову про закриття кримінального провадження №0000205 від 23.03.2016.

24.04.2020 слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 винесла постанову про закриття кримінального провадження №0000081 від 01.11.2018, у зв`язку з відсутністю в діях слідчого ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Проте, слідчий суддя вважає, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, оскільки не в повному обсязі виконані вказівки прокурора - процесуального керівника у кримінальному провадженні (а.с. 23, 24), зокрема, не допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який здійснював досудове розслідування кримінальної справи №1, по суті поданої на нього заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Таким чином, після допиту слідчого ОСОБА_6 , дослідження інших вже зібраних доказів, виходячи зі складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, слідчий повинен визначитися, чи продовжувати далі досудове розслідування у кримінальному провадженні, або є підстави для його закриття.

З урахуванням вищенаведеного, скарга ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 24.04.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000081 від 01.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1