Справа № 139/174/21
Провадження № 1-кп/139/10/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю сторін провадження:

процесуального прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дерешова Мурованокуриловецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, вдівця, пенсіонера, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, близько 15-ої години 12 лютого 2021 року з метою незаконного збагачення, шляхом відчинення (без ключа) вхідних дверей проник до будинку по АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_5 , звідки здійснив крадіжку спінінга з котушкою, вартістю, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи за № СЕ-19/102-21/2730-ТВ від 17.02.2021, 475 гривень та плити газової з кришкою, білого кольору вартістю, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи за № СЕ-19/102-21/2731-ТВ від 17.02.2021, 425 гривень. Викрадені речі ОСОБА_3 переніс до своєї квартири АДРЕСА_3 , звідки добровільно видав їх працівникам поліції.

Такими протиправними діями ОСОБА_3 завдав матеріального збитку ОСОБА_5 на загальну суму 900 гривень.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 42). З урахуванням думок учасників процесу щодо можливості за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини справи та захистити його права та інтереси, на підставі ст. 325 КПК України судом ухвалено про розгляд справи у відкритому судовому засіданні без участі потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, погодився на дачу показань.
З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також заяви обвинуваченого, висловленої ще в підготовчому засіданні, завідсутності заперечень та сумнівів, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого, враховуючи думку прокурора, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Дослідження доказів було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу, а також є важливими для вирішення питань щодо речових доказів та доводять процесуальні витрати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав: потерпілий ОСОБА_5 рідний брат його покійної дружини. У них були добрі стосунки і ОСОБА_5 часто жив у нього, або ж він ночував у будинку ОСОБА_5 . Раніше колись вони говорили про те, що в ОСОБА_5 можна взяти невеличку газову плитку, а також, що потрібно зремонтувати спінінг і тоді можна ходити на рибалку. Пообідавши дома і випивши невелику кількість спиртного, він 12 лютого ц.р. вирішив піти до ОСОБА_5 . Приблизно біля 15-ої години він прийшов додому до потерпілого, але того не виявилося дома. Тоді він прийняв рішення без відома ОСОБА_5 зайти до будинку і взяти речі, які його інтересували. Він знав, що двері до будинку не замикаються, а тому фактично безперешкодно зайшов всередину. У веранді будинку він взяв газову плитку, а в сараї спінінг і з викраденим пішов до себе додому. По дорозі він зустрів ОСОБА_5 , той всердився, що він без дозволу взяв речі, з цього приводу вони посварилися, але він не повернув речі потерпілому, а пішов з ними до себе. Через кілька хвилин після його повернення додому, до нього прийшли працівники поліції і повідомили, що ОСОБА_5 заявив про крадіжку і вказав на нього як на злодія. Він добровільно видав поліцейським газову плитку і спінінг. Кається, що вчинив так самонадіяно, запевняє, що покинув зловживати спиртним, зробив належні висновки щодо своєї поведінки, просив не карати його суворо.
Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зокрема, що відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, вчинене ними діяння є тяжким злочином.

Суд враховує також особу винного, зокрема, що обвинувачений за місцем свого проживання характеризується негативно як такий, що порушує громадський порядок, конфліктує із сусідами, зловживає спиртними напоями, веде себе аморально (а.с. 49), що він з 2016 року перебуває на обліку в лікаря-нарколога (а.с. 48).
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше (а.с. 51).
До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 52).

Згідно абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Відповідно до такої інформації (а.с. 36-37) Мурованокуриловецький РС філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області зробив висновок, що існує середній ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину і середній ризик небезпеки особи для суспільства та окремих громадян, а виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі.
На підставі викладеного, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, а також враховуючи думку прокурора щодо міри кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією інкримінованої частини статті три роки.

З врахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, за відсутності претензій зі сторони потерпілого, враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, його пенсійний вік, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від покарання з призначенням іспитового строку. Однак, враховуючи наявність в діях обвинуваченого обтяжуючої покарання обставини, а також його вкрай негативної характеристики, суд вважає, що іспитовий строк слід визначити терміном у два роки.

Відповідно до обвинувального акту та наданих стороною обвинувачення доказів (а.с. 57, 66), судові витрати по справі за проведення судових товарознавчих експертиз складають: за експертизу № СЕ-19/102-21/2730-ТВ від 17.02.2021 653 гривні 80 копійок та № СЕ-19/102-21/2731-ТВ від 17.02.2021 653 гривні 80 копійок. У відповідності до ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати по залученню експерта для проведення відповідних експертиз, суд стягує з обвинуваченого на користь держави, тому суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути витрати по залученню експерта на загальну суму 1307 гривень 60 копійок.

Цивільний позов не заявлявся.

Ухвалою слідчого судді від 16 лютого 2021 року у справі № 139/121/21 на визнані у

кримінальному провадженні № 0000065речові докази: спінінг з котушкою та плиту газову з кришкою, білого кольору із маркуванням OZ.ba накладено арешт (а.с. 53-54). Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що в даному випадку арешт майна вичерпав своє процесуальне значення для цілей кримінального провадження, зокрема, для збереження речових доказів, а тому його може бути скасовано, а майно, на яке було накладено арешт, підлягає поверненню законному володільцю потерпілому ОСОБА_5 .

Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати в сумі 1307 (тисяча триста сім) гривень 60 копійок.

Скасувати арешт майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Мурованокуриловецького районного суду від 16 лютого 2021 року в межах кримінального провадження № 0000065.
Речові докази: спінінг з котушкою та плиту газову з кришкою, білого кольору із маркуванням OZ.ba повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому і прокурору.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ________________