У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000436 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 червня 2020 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка, Братського району, Миколаївської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого.

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7 (в режимі відео конференції з
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений вирок суду в частині призначення покарання скасувати. Ухвалити новий вирок, яким пом`якшити призначене покарання.

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Зараховано ОСОБА_5 в строк відбуття призначеного судом покарання, строк тримання його під вартою з 21 квітня 2020 року по 12 червня 2020 року. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, вважає призначене йому покарання занадто суворим. Зауважує, що вину свою визнає та просить пом`якшити покарання з позбавлення волі на обмеження волі.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 26.03.2020 року в період часу з 18:40 год. по 18:55 год., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, знаходячись по вул. Героїв України в м. Вознесенську Миколаївської області, неподaлік «Аптеки низьких цін», таємно викрав припаркований велосипед невідомої марки жовтого кольору з маркованим номером «55 0165-12» інв..№ 005672, вартістю 968 гривень 35 коп., який належить AT «Укрпошта». Після чого, ОСОБА_5 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив AT «Укрпошта», матеріaльну шкоду в сумі 968 гривень 35 коп.

20.04.2020 в період часу з 16:00 год. по 17:00 год., ОСОБА_5 , повторно, знаходячись неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав припаркований велосипед марки «KANGA» вишневого кольору вартістю 1890 гривень, який нaлежить ОСОБА_8 . Після чого, з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинив ОСОБА_8 матеріалъну шкоду в розмірі 1890 гривень.

20.04.2020 в період часу з 17:20 год. по 17:40 год., ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, знаходячись неподaлік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав пpипаркований велосипед марки « Ocean» чорного кольору вартістю 2000 гривень, який належить на праві власності ОСОБА_9 . Після чого, з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинив ОСОБА_9 матеріaльну шкоду в розмірі 2000 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України є правильною і апелянтом не оспорюється. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого, щодо суворості призначеного покарання, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції у відповідності до ст. 65, 66, 67 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, особи обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчиненні злочинів проти власності, характеризується посередньо, обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням висновку органу пробації відповідно до якого, виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (в тому числі і для окремих осіб), суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.

Судом у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання додержано вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, за принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів проти власності, Злочин, за вчинення якого його засуджено за оскаржуваним вироком, обвинувачений вчинив через місяць після звільнення з місць позбавлення волі.

Зазначені обставини свідчать про високий рівень ризику вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень та його стійку антисоціальну поведінку, а тому його виправлення без відбування покарання в місцях позбавлення волі є неможливим. Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, а саме кількість епізодів крадіжок та відомості що характеризують особу обвинуваченого, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене обвинуваченому покарання таким, що є явно несправедливим через суворість, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на наведене та відсутністю підстав для зміни вироку, передбачених ст.409 КПК України, з наведених апелянтом мотивів, апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення призначеного судом покарання, у зв`язку з чим апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 червня 2020 року стосовно ОСОБА_5 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий:

Судді: