Ухвала
Іменем України
9 березня 2021 року
м. Київ
справа № 225/6492/19
провадження № 51- 530 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 січня 2021 року,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 8 лютого 2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У зазначений строк засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із скаргою на виконання ухвали Верховного Суду від 8 лютого 2021 року, в якій ним не зазначено належних обґрунтувань та конкретних вимог до суду касаційної інстанції. Крім того, засуджений просить скаргу розглянути з його участю в режимі відеоконференції та надати йому термін для долучення до касаційної скарги копій судових рішень.
Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані скаржником матеріали, дійшов висновку про те, що скаргу засудженого ОСОБА_4 слід повернути з таких підстав.

Так, ухвалою Верховного Суду від 8 лютого 2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю скарги вимогам пунктів 4 і 5 ч.2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якими передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
При цьому, в ухвалі від 8 лютого 2021 року суд касаційної інстанції зазначив про те, що у скарзі засуджений ОСОБА_4 не погоджуючись з рішеннями обох судових інстанцій, просив змінити лише вирок суду першої інстанції в частині його засудження за ст.307 КК України, однак таку вимогу суд касаційної інстанції визнав неконкретною, з урахуванням положень ст. 436 КПК, оскільки ним не було зазначено вимог щодо ухвали апеляційного суду в частині її скасування або зміни, щодо якої у скарзі були наведені обґрунтування про її незаконність. У зв`язку з цим, Суд в ухвалі вказав про необхідність визначитись та уточнити засудженому свої вимоги щодо скасування або змін оскаржуваних судових рішень.

Виходивши зі змісту наведених засудженим у скарзі доводів та врахувавши положення статей 412, 438 КПК, Суд також в ухвалі зазначив, що засуджений ОСОБА_4 посилаючись на недотримання судами та органами досудового розслідування положень статей 94, 96, 97, 104, 248, 271, 365, 375, 370, 383, 384 КПК, не зазначив належних обґрунтувань про те, в чому саме полягає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судами першої й апеляційної інстанцій, зокрема, які саме були допущені порушення, з огляду на зазначені норми КПК, і яким чином порушення судами процесуальних норм вплинуло або могло вплинути на законність та обґрунтованість прийнятих судових рішень.
Крім того, залишаючи без руху касаційну скаргу, Верховний Суд в ухвалі зазначив, що засуджений у скарзі ставив питання про перегляд судових рішень з підстави невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду, посилаючись на положення статей 410, 411 КПК, що з урахуванням положень статей 433, 438 КПК не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду.
В порушення вимог ч.5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 не надав копії оскаржуваних ним вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2020 року та ухвали Донецького апеляційного суду від 12 січня 2021 року, тому в ухвалі суд касаційної інстанції зазначив, що без наявності копій цих судових рішень, перевірити доводи у скарзі є неможливим.
Відповідно до ч. 1 ст.436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 8 лютого 2021 року засуджений ОСОБА_4 подав скаргу на судові рішення, у якій ставить вимогу про їх зміну та призначення нового досудового розслідування, однак така вимога не є конкретною до суду касаційної інстанції, з огляду на повноваження Верховного Суду, передбачені положеннями ст. 436 КПК.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК однією з підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Засуджений ОСОБА_4 у скарзі на виконання ухвали Верховного Суду від 8 лютого 2021 року, зазначає про перегляд судових рішень у зв`язку з порушеннями вимог кримінального процесуального закону, при цьому хоча й посилається на положення статей 370, 375, 383, 384 КПК та залишення без змін апеляційним судом вироку суду першої інстанції без належного розгляду його апеляційної скарги та не врахування неповноти судового розгляду судом першої інстанції, однак не зазначив, які саме норми процесуального закону були недотримані апеляційним судом при ухваленні оскаржуваного рішення, враховуючи зазначені порушення, та яким чином ці порушення могли вплинути або вплинули в цілому на законність і обґрунтованість ухвалення судових рішень.
Крім того, засуджений ОСОБА_4 всупереч положень, передбачених ч.5 ст. 427 КПК не надав до скарги копій оскаржуваних вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2020 року та ухвали Донецького апеляційного суду від 12 січня 2021 року, у зв`язку з чим неможливо перевірити доводи зазначені у касаційній скарзі, в тому числі й щодо недоведеності його вини у вчиненні кримінальних правопорушень.
За таких обставин засуджений ОСОБА_4 не усунув в повному обсязі недоліки, зазначені у вищезазначеній ухвалі суду касаційної інстанції. Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_5 .

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга подана без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК та підлягає поверненню.
Прохання засудженого у поданій скарзі про надання йому строку для долучення до скарги копій оскаржуваних судових рішень не ґрунтується на положеннях ст. 429 КПК, якими не передбачено надання учасникам судового процесу додаткового строку на усунення недоліків, після постановлення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. При цьому Суд звертає увагу на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень у даному провадженні ще не минув.
При цьому, згідно з ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Водночас прохання засудженого про розгляд скарги з його участю в режимі відеоконференції, не може бути вирішено, оскільки таке питання суд касаційної інстанції розглядає після прийняття рішення про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою та під час підготовки кримінального провадження до касаційного розгляду.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 січня 2021 року, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3