Справа № 212/6253/21
У Х В А Л А

11 серпня 2021 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , надійшла вказана скарга в якій заявниця просить зобов`язати уповноважених осіб відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровській області внести відомості до ЄРДР у відповідності до заяви про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 за ст. ст. 145, 146, 125, 185 КК України та визнати її потерпілою відповідно до цих статей у кримінальному провадженні.
Заявниця вказує, що на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2021 рокувнесено відомості в ЄРДР за її заявою про кримінальне правопорушення № 0000439 за ч. 1 ст. 125 КК України. Проте заявник вважає, що не всі відомості було внесено в ЄРДР, оскільки вона просила внести відомості про конкретну особу, яка вчинила злочин та визначити кваліфікацію за ст. ст. 145, 146, 125, 185 КК України.

У зв`язку з цим, просить зобов`язати внести відомості до ЄРДР про вчинення в.о. генерального директора КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР" ОСОБА_4 за ст. ст. 145, 146, 125, 185 КК України та визнати її потерпілою відповідно до цих статей у кримінальному провадженні
Вивчивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Здійснення такого контролю шляхом прийняття рішень за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність, передбачено главою 26 КПК України.

Вирішення інших питань, не передбачених кримінальним процесуальним законом, виходить за межі його компетенції.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

В розумінні ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений законом строк, передбачає три обов`язкові ознаки: слідчий, прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію, така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк, відповідна процесуальна дія слідчим, прокурором чи дізнавачем у встановлений строк не вчинена.

Частиною 5 ст.214 КПК України, а також пунктом 1 розділу 2 «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року визначено обсяг відомостей, які вносяться до Реєстру залежно від стадії кримінального провадження.

Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_2 не погоджується із змістом відомостей, які внесені до ЄРДР за його заявою від 15.07.2021 року, в тому числі в частині кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому, слідчий суддя враховує, що питання попередньої правової кваліфікації на досудовому розслідуванні віднесено до виключної компетенції органу досудового розслідування та прокурора, а зміст відомостей, внесених до ЄРДР, їх повнота чи відповідність змісту первинної заяви, не є рішенням, дією чи бездіяльністю слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді в розумінні ст.303 КПК України.

Слідчий суддя не вправі вирішувати питання кваліфікації кримінального правопорушення, достовірності та достатності доказів для повідомлення про підозру певним особам, визначати, які саме процесуальні рішення мають бути прийняті при здійсненні кримінального провадження; або вчиняти інші будь-які дії, спрямовані на втручання до законної діяльності слідчого щодо здійснення кримінального провадження.
В розумінні ч.1 ст.303 КПК України, бездіяльність, яка підлягає оскарженню передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо дій, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні, згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, вирішує лише ті питання, на розгляд яких його уповноважує закон, в той час як в поданій скарзі її ініціатор виносить на розгляд питання, які не охоплюються ч. 1 ст. 303 КПК України.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» від 12 липня 2001 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , оскільки скарга подана на бездіяльність дізнавача, що не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, але може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-304 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1