Справа № 458/316/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 09.04.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілки-Гостинні Самбірського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні троє неповнолітніх дітей, з професійно-техічною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,

встановив:
08 квітня 2021 року близько 18.00 год ОСОБА_4 , з метою незаконної порубки лісу, з корисливих мотивів, будучи в лісовому масиві кварталу №23, виділ № 8 Яблунського лісництва обхід № 3, територія якого відноситься до природно-заповідного фонду, є національним природнім парком « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться на території Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, умисно, незаконно зрізав ручною пилою, шляхом відокремлення від кореня, два сироростучі дерева породи «Смерека» загальною кубомасою 0,51 м3, чим завдав матеріальну шкоду інтересам держави розміром 2672,00 грн.

У подальшому, реалізуючи єдиний злочинний намір, маючи умисел на незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев, ОСОБА_4 , за допомогою кінної підводи, 08 квітня 2021 року близько 23.00 год., перевіз вищевказану деревину породи «Смерека» з наведеного лісового масиву національного природного парку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_1 .

Такими діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 246 КК України незаконну порубку та перевезення незаконно зрубаних дерев на території природно-заповідного фонду.

15.04.2021 між прокурором Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні і зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин у справі. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст. 246 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із застосуванням ст.ст.75,76 КК України зі звільненням від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. При цьому, ОСОБА_4 в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину за ч.3 ст. 246 КК України при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Просив затвердити угоду про визнання винуватості від 15.04.2021, яка укладена ним добровільно, без примусу і призначити погоджене покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості від 15.04.2021.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 15.04.2021 та призначити обвинуваченому покарання узгоджене сторонами угоди.

Розглядаючи у відповідності до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з положеннями ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. При цьому, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У ході підготовчого судового засідання суд встановив, що дії, які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України, який згідно з положеннями ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Також суд достовірно встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

Суд перевірив та встановив, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди між прокурором та обвинуваченим не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 246 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин. Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.3 ст. 246 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного суд вважає, що укладена угода між прокурором Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 від 15.04.2021 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на "Д" обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Турківської ЦРП не перебуває, непрацює, має на утримання троє малолітніх дітей, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, суд не встановив.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки та звільнення обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Щодо питання тривалості іспитового строку, то суд вважає, що такий необхідно визначити в межах ч. 4 ст. 75 КК України, а саме тривалістю 1 рік.

Відтак, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальних витрат у справі немає.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне використання.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.04.2021 накладено арешт на ручну пилу, яка є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Ручна пила, як зазначив обвинувачений, належить йому і він знав, що використовував її незаконно.

Беручи до уваги те, що обвинувачений знав про незаконне використання ручної пили як знаряддя вчинення злочину, злочин скоєно умисно, за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, а тому необхідно застосувати спеціальну конфіскацію ручної пили на користь держави.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України).

Оскільки суд вже дійшов висновку про спеціальну конфіскацію ручної пили на користь держави, а тому арешт накладений на неї скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. 96-1, 96-2, ч. 9, 10 ст. 100, 174, 373, 374, 474, 475 КПК України суд,

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 квітня 2021 року між прокурором Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та відповідно до ч.1 ст.76 КК України виконає наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосувати спеціальну конфіскацію ручної пили, яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.04.2021 на ручну пилу - залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Вирок ухвалено та підписана в нарадчій кімнаті 23.04.2021.

Суддя ОСОБА_1