У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1344/21
Провадження № 1-кс/210/861/21

"02" квітня 2021 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув в судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000601 від 28.08.2020, за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 246 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

02 квітня 2021 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, яке було надіслано 18.03.2021р. на адресу суду кур`єрською доставкою.
В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що Дніпропетровською обласною прокуратуроюздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000601 від 28.08.2020, за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 246 КК України.

17.03.2021 вході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 21213, днз. НОМЕР_1 , технічний паспорт та ключі від автомобіля та інші речі та предмети.

17.03.2021 ОСОБА_4 , вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 246 КК України.

Крім того, вилучені речі вході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , визнанні речовими доказами у кримінальному проваджені.

Санкція кримінального правопорушення інкримінуємого підозрюваному ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.
Окрім того, вході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 ,, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, своїми злочини діями заподіяв державі збитки на встановлено суму 2,6 млн. гривень, яка на теперішній час не є остаточною.
Слідчий зазначає, що з метою збереження та запобігання можливої втрати речових доказів у кримінальному провадженні, їх пошкодження, псування або знищення, а також з метою досягнення дієвості кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно,яке відповідно до ст. ст. 98, 167 КПК України, може містити відомості та бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні присутній не був, разом із клопотанням про арешт майна надав письмове клопотання зазначивши, що просить проводити розгляд клопотання про арешт майна без його участі, просив клопотання задовольнити.

Відповідно до ст.. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд розглядає дане клопотання у відсутність власника майна або його представника, так як відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 168 КПК України, вилучені відповідно до протоколу огляду предмети є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що Дніпропетровською обласною прокуратурою здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні матеріали кримінального провадження №0000601 від 28.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 255, ч.4 ст.246 КК України .

Накладення арешту на вилучені, відповідно до протоколу обшуку від 17.03.2021р. речі, визнано в якості речових доказів постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурор Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 , про визнання речовими доказами 18.03.2021 р. що є необхідним для виконання цілей кримінального провадження, зокрема їх використання під час досудового розслідування в якості речових доказів та з метою уникнення можливості приховати, пошкодити або передачі вказаного майна, що впливатиме на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно положень ст.171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Вказані строки слідчим було дотримано.
Відповідно до вимог ст.170 ч.2 п.1 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст.236 ч.7 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ст.167 ч.2 п.1, 3 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя повинен враховувати сукупність чинників та факторів, серед яких, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ст.173 ч.1 КПК України).
Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами щодо того, що відповідно до ст.168 ч.1 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим.
Враховуючи вищенаведене, з метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна (речового доказу), може негативно вплинути на кримінальне провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000601 від 28.08.2020, за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 246 КК України, про арешт майна задовольнити.

З метою збереження майна, накласти арешт на вилучене в ході обшуку від 17.03.2021 року майно, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування майном, а саме:

- автомобіль марки ВАЗ 21213, днз. НОМЕР_1 , технічний паспорт та ключі від автомобіля..

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1