Справа 688/3561/20
№ 1-кп/688/30/21
Вирок
Іменем України

23 лютого 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000266 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ), уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, утримуючого одну неповнолітню дитину, з вищою освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2012 року за ч.1 ст.135, ч.2 ст.286, ч.1 ст.70 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Менського районного суду від 30 вересня 2016 року звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково на 1 рік 7 місяців 22 дні.
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.296 КК України,
встановив:
Формулювання доведеного обвинувачення стаття закону про кримінальну відповідальність, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого
21 листопада 2020 року о 02 год. 21 хв. ОСОБА_5 , рухаючись на автомобілі марки «Honda» моделі «Civic», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », неподалік будинку №5, розташованого по проспекту Миру в м.Шепетівці Хмельницької області, помітивши ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які йшли по тротуару поблизу магазину «ДніпроM», розташованого по проспекту Миру, діючи умисно та, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі, демонструючи зневажливе ставлення до суспільних інтересів, виражаючи елементи вседозволеності та зверхності, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи, що за його незаконними діями спостерігають сторонні особи, нехтуючи присутністю таких громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вийшов з автомобіля та підбіг до ОСОБА_4 , в присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під надуманим приводом, оскільки останні відмовились сісти в автомобіль під його керуванням, наніс потерпілій один удар правою ногою в ділянку живота, внаслідок чого остання впала на асфальтобетонне покриття. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_5 умисно та безпричинно, в присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наніс ОСОБА_4 , яка на той час знаходилася у положенні сидячи на асфальтобетонному покритті, один удар правою ногою в ділянку гомілки лівої ноги, заподіявши їй тілесне ушкодження у вигляді синця на зовнішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу та лівої ступні, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Після чого у конфлікт втрутилися ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які намагалися припинити хуліганські дії ОСОБА_5 .
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.296 КК України, а саме хуліганство, кваліфікуючими ознаками якого є грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Позиція сторони захисту.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчинені інкримінованого йому проступку визнав частково, кваліфікацію інкримінованого йому діяння не оспорив. Суду показав, що 21 листопада 2020 року 2 год. 30 хв. їхав на автомобілі по проспекту Миру в м.Шепетівці зі сторони залізничного вокзалу. Побачив трьох жінок, які йшли по тротуару у зустрічному напрямку, та щось викрикували, звертаючись до нього. Він під`їхав до дівчат, а останні зрозумівши, що він не їхній знайомий, висловились на його адресу нецензурною лайкою, що його обурило. Він вийшов з автомобіля, щоб з`ясувати причину висловленого на його адресу негативу. В цей час котрась з дівчат вдарила його сумкою по голові, після чого дівчата тягнули його за руки, порвавши на ньому куртку. У відповідь на такі дії він правою ногою вдарив потерпілу у сідницю, сів в автомобіль та поїхав додому. Зазначив, що ні з потерпілою, ні з її подругами не був знайомий до даного конфлікту. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди не визнав. У судових дебатах покаявся, попросив вибачення у потерпілої.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Крім визнання вини самим обвинуваченим його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_4 , свідків сторони обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та письмовими доказами.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 21 листопада 2020 року близько 2 год. 30 хв. разом з подружками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 йшли по тротуару по проспекту Миру в м. Шепетівці в сторону залізничного вокзалу. Неподалік магазину «ДніпроM» з ними порівнявся автомобіль, що рухався у зустрічному напрямку, яким керував ОСОБА_5 . Через відкрите вікно зі сторони пасажира останній запропонував їх підвезти, на що вони відмовилися. Незважаючи на відмову, ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та наполягав, щоб вона сіла в автомобіль, вказуючи на те, що йому ще ніхто не відмовляв, при цьому висловлюватися на їх адресу образливими словами, шарпав її за куртку, намагаючись затягнути в автомобіль. Розізлившись на їхній супротив, вдарив її правою ногою в живіт, від удару вона впала на асфальт, а він направився до дівчат. В цей час ОСОБА_6 , звертаючись до неї, крикнула «викликай поліцію». Знаходячись на тротуарі, в положенні сидячи, намагалася дістати з сумки телефон, в цей час ОСОБА_5 правою ногою вдарив її у ліву ногу, пішов до машини, продовжуючи їх обзивати. При цьому був присутній пасажир з автомобіля ОСОБА_5 , який спостерігав за подіями, однак не приймав участі у конфлікті. Внаслідок отриманої травми змушена була лікуватися, до вказаного часу відчуває біль в нозі, навіть підкульгує. Неправомірними діями обвинуваченого їй завдана моральна шкода, вона перенесла фізичний біль, був порушений звичайний порядок її життя, оскільки не могла ефективно вирішувати побутові питання сім`ї. Через отриманий емоційний стрес втратила нормальний сон. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. підтримала, в частині визначення міри покарання підтримала позицію прокурора.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що 21 листопада 2020 року близько 2 год. 30 хв. разом з ОСОБА_6 проводили додому ОСОБА_4 , котра проживає поблизу залізничного вокзалу. Йшли по проспекту Миру в м. Шепетівці, неподалік магазину «ДніпроM», до них під`їхав автомобіль, водій якого через відкрите вікно зі сторони пасажира запропонував їх підвезти. Вони відмовились, однак автомобіль рухався за ними. ОСОБА_4 підійшла до автомобіля та пояснила, що вони не бажають сідати в автомобіль. ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, шарпав ОСОБА_4 за одяг, а коли вона намагалася заступитися за ОСОБА_4 , відштовхнув її. Після цього наніс ОСОБА_4 удар ногою в живіт, від якого вона впала біля дерева. Почувши крик ОСОБА_6 про виклик поліції, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 , яка знаходилась на тротуарі, в положенні сидячи, ще один удар ногою в область стопи, та, висловлюючи образи на адресу усіх, повернувся в автомобіль і поїхав. Після цього до них підбігли перехожі хлопці, які записали реєстраційний номер автомобіля обвинуваченого та викликали працівників поліції.
Свідок ОСОБА_6 суду показала, що 21 листопада 2020 року близько 2 год. 30 хв. разом з ОСОБА_7 проводили ОСОБА_4 додому по проспекту Миру. Обвинувачений під`їхав до них на автомобілі та запропонував підвезти. Отримавши відмову, роздратувався, образливо звертався до них, після чого вийшов з автомобіля, вхопив ОСОБА_4 за одяг, намагаючись заштовхнути в автомобіль. До них підбігла ОСОБА_7 , ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_4 ногою в живіт, від удару вона впала під дерево. Злякавшись, вона намагалася знайти телефон, і крикнула «викликай поліцію». ОСОБА_5 розізлився, ще раз вдарив ОСОБА_4 і підбіг до неї. Вона розмахувала портативною колонкою JBL, яку несла на руці на шнурку, внаслідок чого вдарила обвинуваченого, і він побіг до машини. Конфлікт тривав не більше трьох хвилин. Коли автомобіль від`їхав, до них підбігли перехожі хлопці, і повідомили, що викликали працівників поліції.
Свідок ОСОБА_8 суду показав, що восени в нічний час їхав з ОСОБА_5 на автомобілі останнього по проспекту Миру зі сторони залізничного вокзалу. Призупинилися, пропускаючи пішоходів, в цей час повз них пройшла компанія (група осіб), і вони почули нецензурну лайку на власну адресу. ОСОБА_5 розвернув автомобіль, і поїхав слідом за дівчатами, між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_5 обзивав дівчат нецензурними словами, а вони обзивали його. Він запропонував поїхати геть, однак ОСОБА_5 продовжував чіплятися до дівчат. Тоді він сів у автомобіль і не бачив подій, які відбувалися у подальшому. За кілька хвилин ОСОБА_5 повернувся в автомобіль, у нього була розірвана куртка, і він тримався за голову.
Свідок ОСОБА_9 , що є дружиною обвинуваченого, відмовилась від дачі показань.
Прокурор відмовився від допиту свідків обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які повторно не з`явилися в судове засідання.
Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Відповідно до заяви ОСОБА_4 та протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21 листопада 2020 року, 21 листопада 2020 року остання звернулася до Шепетівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області про притягнення до кримінальної відповідальності особи чоловічої статі, який о 02 год. 30 хв. 21 листопада 2020 року умисно спричинив їй тілесні ушкодження.
Протоколом огляду місця події від 21 листопада 2020 року та фото-таблицями до нього, встановлено, що місцем вчинення хуліганства є частина пішохідного тротуару поблизу будинку АДРЕСА_2 саме те, на яке вказали потерпіла ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судовому засіданні та під час проведення слідчих експериментів.
Згідно висновку експерта №551 від 23 листопада 2020 року на підставі даних судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження: синець на зовнішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу та лівої ступні, яке утворилося від, щонайменше, однієї ударної дії тупого твердого предмета, могло виникнути в строк та при обставинах вказаних обстежуваною і відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 23 листопада 2020 року встановлено, що під час проведення вказаних слідчих дій:
потерпіла ОСОБА_4 у присутності понятих, впізнала на фото №3 серед інших трьох фотознімків осіб чоловічої статті, особу чоловіка, який 21 листопада 2020 року близько 02 год. 30 хв., перебуваючи в АДРЕСА_2 спричинив їй тілесні ушкодження. Особу впізнала по зовнішньому вигляду, за рисами обличчя, вух, носа, підборіддя, світлому волоссю, короткою стрижкою. Згідно довідки, долученої до протоколу впізнання особи, на фото №3 міститься фотознімок ОСОБА_5 ;
свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у присутності понятих впізнали на фото №1 та фото №2 (відповідно) серед інших трьох фотознімків осіб чоловічої статті, особу чоловіка, який 21 листопада 2020 року близько 02 год. 30 хв., перебуваючи в АДРЕСА_2 завдав тілесні ушкодження ОСОБА_4 . Особу впізнали по зовнішньому вигляду, за рисами обличчя, вух, носа, підборіддя, світлому волоссю, короткою стрижкою. Згідно довідок, долучених до протоколу впізнання особи, на фото №1 та фото №2 (відповідно) міститься фотознімок ОСОБА_5 ;
протоколами слідчого експерименту від 23 листопада 2020 року за участю потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлено, що потерпіла та свідки послідовно та детально розповіли та показали на статистові про обставини завдання 21 листопада 2020 року о 2 год. 30 хв. потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді удару в ділянку живота та удару правою ногою в ліву ногу потерпілої;
протоколом огляду відеозапису від 24 листопада 2020 року оглянуто відеозапис, що міститься на диску формату DVD-R з камери спостереження, що розміщена на магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Даний відеозапис наданий власником камери відеоспостереження ПП ОСОБА_13 та визнаний речовим доказом відповідною постановою від 24 листопада 2020 року.
На переглянутому в судовому засіданні відеозаписі з камери спостереження міститься запис події хуліганства, що мала місце 21 листопада 2020 року о 2 год. 30 хв. по проспекту Миру в м.Шепетівці Хмельницької області поблизу магазину «ДніпроМ». Камерою спостереження зафіксовано, що у період часу з 2 год.21 хв. до 2 год. 23 хв. потерпіла ОСОБА_4 та свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 рухаються по тротуару по проспекту Миру в м. Шепетівці. Під час руху до них наближається та зупиняється автомобіль чорного кольору, з пасажирського переднього сидіння виходить особа чоловічої статті та стоїть біля автомобіля. Після того як потерпіла та свідки відходять від автомобіля, особа чоловічої статті, що перебуває за кермом, виходить з автомобіля та йде за потерпілою та свідками, висловлюючись на адресу останніх образливими словами, в подальшому - наносить удар потерпілій, від якого вона падає на землю, а також наносить удар в ногу, після чого йде до автомобіля, та їде з місця події.
Дані, здобуті під час дослідження в судовому засіданні письмових доказів, наданих стороною обвинувачення узгоджуються між собою та з показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Вказані докази судом визнаються належними доказами, оскільки вони підтверджують подію злочину та винуватість обвинуваченого у його вчиненні, а також обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, а також оцінюються судом як достовірні, оскільки підстав сумніватися у їх правдивості судом не встановлено, допустимі, оскільки здобуті з дотриманням відповідної процедури.
Мотиви Суду щодо доведеності обвинувачення
Суд зазначає, що безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст.296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників, і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.
Діючий кримінальний закон чіткого визначення поняттям особливої зухвалості або виняткового цинізму не дає. Наявність у діях винної особи вказаних ознак має виключне значення для з`ясування наявності у її діях ознак кримінально караного хуліганства адже відсутність вказаних ознак при вчиненні хуліганських дій передбачає лише адміністративну відповідальність.
За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалося, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Тобто для кваліфікації злочинних дій за ознакою особливої зухвалості достатньо лише встановленого судом факту заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства.
Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.
Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.
Суд враховує, що конфліктна ситуація між обвинуваченим та потерпілою виникла вночі, в громадському місці - на центральній вулиці міста біля магазину, обвинувачений поводив себе зверхньо та агресивно, виражаючи елементи вседозволеності образливо звертався до потерпілої та свідків, завдав потерпілій удар у відповідь на її відмову сісти до нього в автомобіль, заподіявши легке тілесне ушкодження. Дії обвинуваченого носили ознаки саме хуліганства, адже привід для конфлікту був мізерним і під час даного конфлікту потерпілій було спричинено тілесні ушкодження. Потерпіла та свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 сприймали поведінку обвинуваченого як особливо зухвалу.
Суд не приймає до уваги показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_8 про те, що конфлікт виник внаслідок висловлювання потерпілою та її подружками на адресу ОСОБА_5 нецензурною лайкою, під час якого останній отримав удар по голові, а тому, відстоюючи свою правоту, завдав один удар ногою в сідницю потерпілої. В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений діяв не внаслідок неприязних відносин, що виникли раптово, а намагаючись продемонструвати своє зверхнє ставлення до потерпілої та свідків, висловлюючи на їх адресу образливі слова, незважаючи на супротив потерпілої сісти до нього в автомобіль, користуючись своєю перевагою, завдав потерпілій тілесне ушкодження. Така поведінка обвинуваченого не викликалася необхідністю та не прийнятна у цивілізованому громадянському суспільстві. Протиправні дії обвинуваченого тривали протягом кількох хвилин і були припинені лише після втручання свідків, які висловили готовність викликати поліцію.

Даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд зауважує, що його поведінка не узгоджується із загальноприйнятими правилами у суспільстві.
Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена у судовому засіданні і його дії правильно кваліфіковані, як хуліганство, кваліфікуючими ознаками якого є грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю за ч.1 ст. 296 КК України.

Відомості про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується як особа, щодо якої відсутні компрометуючі матеріали, скарги від сусідів та жителів не надходили, офіційно не працює, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів
Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_5 вчинив закінчений кримінальний проступок, його особу, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З огляду на викладене та, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, його каяття, висловлене ним у судових дебатах, з приводу негідної поведінки по відношенню до жінки, готовність понести відповідальність за вчинення діяння, позицію потерпілої, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді штрафу. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Підстави для задоволення цивільного позову.
Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, яку вона оцінює в сумі 5000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов не визнав.
Суд зазначає, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні (ч.2 ст. 127 КПК). Особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого (ч.1 ст.128 КПК)
Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування шкоди, завданої проступком, внаслідок порушення особистих немайнових прав потерпілої.
Відповідальність, що настає в разі завдання будь-кому протиправної шкоди, коли заподіювач не перебуває в договірних відносинах із потерпілим, є деліктною (позадоговірною) відповідальністю, яка є наслідком порушення загального правила не завдавати шкоди іншому, тобто абсолютного права особи, а наслідком реалізації деліктної відповідальності є відновлення первинного стану потерпілого. Такі зобов`язання мають абсолютний характер і спрямовані на забезпечення найбільш повного відновлення цих прав за рахунок заподіювача шкоди.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.9 ч.2 ст. 16 ЦК).
Відповідно до ст.22 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням здоров`я.
Зі змісту статті 1167 ЦК України слідує, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , завдавши удару в ногу потерпілої свідомо завдав їй фізичного болю, що вплинуло також на стан здоров`я потерпілої.
Суд зазначає, що психотравмуючий вплив неправомірних дій обвинуваченого безумовно викликали у потерпілої психологічну травму, що як наслідок залишає після себе відчутні ознаки у формі психічних змін і психоневротичних розладів. Результатом участі в небезпечній ситуації, якою в даному випадку є завдання удару, стала емоційна, психологічна та психічна травма, що супроводжувалася приниженням потерпілої.
Відтак суд враховує суб`єктивне ставлення потерпілої до перенесеного нею стресу під час неправомірних дій обвинуваченого щодо неї, який став наслідком відчуття приниження, до перенесеного нею фізичного болю та дискомфорту, викликаного погіршенням стану здоров`я, вимушених змін у житті, внаслідок необхідності перебування на лікуванні, а також адекватне уявлення про її психічні страждання.
Враховуючи нематеріальність моральних страждань, відсутність чітких критеріїв майнового виразу душевного болю, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що потерпілій завдана моральна шкода, яка полягає в перенесенні стресу під час події, ушкодженні її здоров`я. Визначаючи суму грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що здоров`я людини є найвищою цінністю, а тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити повністю, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілої 5000 грн. у відшкодування завданої їй моральної шкоди, що з урахування глибини страждань, негативних наслідків для фізичного та морально-психічного здоров`я не може вважатися завищеним або надмірним.
Мотиви вирішення інших питань при ухваленні вироку.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно зі ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Речовий доказ диск DVD-R з відеозаписом з камери спостереження за 21 листопада 2020 року - залишити в матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: