Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/291/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченій:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, не заміжньої, не судимої, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 11.02.2021 до 11.04.2021 включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000106 від 08.02.2020 стосовно ОСОБА_8 обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2021 року, зокрема, стосовно ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 11.02.2021 до 11.04.2021 включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що під час розгляду клопотання, суд встановив про продовження існування таких ризиків: п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченої ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому пред`явлено обвинувачення, та можливе покарання у разі доведення її провини та відсутність стійких виробничих зав`язків, остання може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання її винною, з огляду на особу обвинуваченої, визначає вірогідність переховування від суду, на тому рівні, щоб запобігти встановленому ризику можливо лише при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою; п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченої впливати на свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися. Вирішуючи питання про продовження існування вказаного ризику суд дійшов до переконання, що обвинувачена з метою ухилення від кримінальної відповідальності може впливати на свідків з метою зміни останніми своїх показів. Вирішуючи питання про можливість застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу у відповідності до позиції обвинуваченої та її захисника судом враховується, що: раніше встановлені ризики продовжують існувати, доказів наявності житла, в якому обвинувачена може на законних підставах перебувати стороною захисту не надано. Відносно посилань захисника на те, що будинок, в якому раніше проживала обвинувачена, та який було пошкоджено вогнем, є частково придатним для проживання не грунтуються на матеріалах кримінального провадження. Також суд звертає увагу на відсутність у обвинуваченої до затримання постійного доходу в тому числі і місця роботи, та як наслідок можливість на існування, на утриманні нікого не має, що вказує на відсутність у неї міцних соціальних зв`язків. Оскільки, ОСОБА_8 обвинувачується у злочині, передбаченому п.4 ч. 2 ст. 115 КК України, який спричинив загибель людини, то керуючись ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за неможливе визначення застави.

В своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якої відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що дана ухвала суду винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому є незаконною, такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Вказане рішення головуючий суддя суду першої інстанції прийняв одноособово при тому, що вказане кримінальне провадження на підставі ст.31 КПК України розглядається колегіально в складі двох професійних суддів та трьох основних присяжних та двох запасних. Вказує, що подане стороною обвинувачення клопотання не підлягає задоволенню, так як не відповідає вимогам КПК України, з наступних підстав:

- прокурор без надання будь-яких доказів наявності та продовження існування ризиків, безпідставно, виніс вказане клопотань я і наявність та обгрунтованість ризиків не доведена в судовому засіданні;

- вважає, що обвинувачена вже тривалий час ( більше року) перебуває під вартою, а сторона обвинувачення при поданні в черговий раз клопотання про продовження дії запобіжного заходу лише вказує, що вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину

Крім того, ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам КПК України в частині роз`яснення порядку її оскарження, а саме в ухвалі вказано, що ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не відповідає вимогам ст.395 КПК України. Тому вважає, що таким чином судом під час вирішення клопотання сторони обвинувачення було допущено істотне порушення норм кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_8 та в її інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 .

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме вчинення особливо тяжкого злочину передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, санкції статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є умисними, особливо тяжкими, раніше встановлені ризики продовжують існувати, доказів наявності житла, в якому обвинувачена може на законних підставах перебувати стороною захисту не надано. Відносно посилань захисника на те, що будинок, в якому раніше проживала обвинувачена, та який було пошкоджено вогнем, є частково придатним для проживання не грунтуються на матеріалах кримінального провадження. Також відсутність у обвинуваченої до затримання постійного доходу в тому числі і місця роботи, та як наслідок можливість на існування, на утриманні нікого не має, що вказує на відсутність у неї міцних соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризику ухилення від суду та продовження злочинної діяльності та впливу на свідків.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: а саме можливість обвинуваченої ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому пред`явлено обвинувачення, та можливе покарання у разі доведення її провини та відсутність стійких виробничих зав`язків, остання може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду; можливість обвинуваченої впливати на свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися, обвинувачена з метою ухилення від кримінальної відповідальності може впливати на свідків з метою зміни останніми своїх показів; які були враховані під час обрання обвинуваченій запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченої під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченої під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються в своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченій злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченої, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Також суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про недоцільність визначення розміру застави у зв`язку із тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини.

Доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 з приводу того, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки рішення головуючий суддя суду першої інстанції прийняв одноособово при тому, що вказане кримінальне провадження на підставі ст.31 КПК України розглядається колегіально в складі двох професійних суддів та трьох основних присяжних та двох запасних, є необґрунтованими та безпідставними.

Так, відповідно до абз 5 п.20? Перехідних положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Також, доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 з приводу того, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам КПК України в частині роз`яснення порядку її оскарження, а саме в ухвалі вказано, що ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не відповідає вимогам ст.395 КПК України, є необґрунтованими та безпідставними.

Як вбачається статтею 395 КПК України, передбачено, що на ухвалу про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути подано апеляційну скаргу - безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім, того доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 з приводу того, що недоведені прокурором наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Оскільки жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Крім того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_8 під вартою нею та її захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченій більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 від 11.02.2021, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2021 року, якою обвинуваченій ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 11.02.2021 до 11.04.2021 включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)