Справа № 639/1616/21
Провадження № 1-кс/639/520/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника адвоката ОСОБА_4 , ув`язненого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ув`язненого ОСОБА_5 на незаконне тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» без відповідних правових підстав,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України, в інтересах ОСОБА_5 , в якій посилається на його незаконне тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» без відповідних правових підстав.

В обґрунтування скарги зазначено, що ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 01.07.2020 у справі №634/880/18 задоволено клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено на 60 днів до 29.08.2020 з утриманням у ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Також заявник зазначає, що 11.08.2020 Сахновщинським районним судом Харківської області у справі №634/880/18 винесено вирок, яким ухвалено запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під ватрою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін. Однак, згідно абзацу 10 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винною у резолютивній частині зазначається рішення щодо заходів забезпечення, але без будь-яких посилань на набрання ним законної сили. Тобто в цьому випадку повинні застосовуватися загальні норми, що містяться в ст.ст. 197, 203, 331 КПК України.

В зв`язку з вищевикладеним адвокат ОСОБА_4 просила суд звільнити з-під варти ОСОБА_5 .

В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_4 та особа в інтересах якої подана скарга - ув`язнений ОСОБА_5 вимоги скарги підтримали, просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, пославшись на наявність вироку Сахновщинського районного суду Харківської області від 11.08.2020, яким стосовно ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Згідно з ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Статтею 206 КПК України надано слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та інше) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 по справі № 766/22242/17.

Під час судового розгляду встановлено, що згідно вироку Сахновщинського районного суду Харківської області від 11.08.2020 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 визначено рахувати з 17.06.2018.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Обвинуваченим ОСОБА_5 подана апеляційна скарга на вирок Сахновщинського районного суду Харківської області від 11.08.2020, розгляд якої призначено на 15 липня 2021 року о 10-00.

Таким чином, станом на 12.03.2021 вирок не набрав законної сили.

За правилами ч. 4 ст. 374 КПК України, під час ухвалення вироку у його резолютивній частині зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК України строки, встановлені КПК, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

Таким чином, під час ухвалення обвинувального вироку суд вправі застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до абз. 2 статті 1.1 розділу ІІ «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 №1769/5, підставами для приймання до СІЗО та тримання ув`язнених і засуджених є, зокрема: вирок суду, що не набрав законної сили, але передбачає тримання особи під вартою.

Таким чином, підставою для тримання ОСОБА_5 під вартою є вирок Сахновщинського районного суду Харківської області від 11.08.2020, яким до набрання вироком законної сили стосовно нього продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень статті 206 КПК України слідчий суддя лише перевіряє наявність чи відсутність правових підстав для тримання особи під вартою.

При розгляді скарги в порядку ст. 206 КПК України слідчий суддя не може перебирати на себе повноваження суду апеляційної інстанції, до компетенції якого віднесено вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого або його скасування на стадії апеляційного оскарження і апеляційного провадження.

Дослідженими матеріалами підтверджується, що на даний час стосовно ОСОБА_5 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який застосовано до нього на підставі вироку Сахновщинського районного суду Харківської області від 11.08.2020, а отже наявні правові підстави для тримання особи під вартою.

З огляду на викладене, доводи скарги адвоката ОСОБА_4 щодо незаконності утримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 за відсутності судового рішення, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, у зв`язку з чим у задоволенні зазначеної скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ув`язненого ОСОБА_5 на незаконне тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» без відповідних правових підстав - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1