Справа №243/241/19
Провадження № 1-кп/243/155/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001746 від 19.08.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає: АДРЕСА_2 , засудженого 16.11.2020 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ст.ст. 296 ч.1, 342 ч.2, 345 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, початок строку відбуття покарання 25.03.21р.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

18.08.2018 року приблизно о 23 годині 10 хвилин за адресою: м. Слов`янськ, пров. Оскольський, 5/1 між ОСОБА_10 та його донькою ОСОБА_7 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_10 , діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпечність свого діяння, наніс потерпілій ОСОБА_7 , удар кулаком правої руки в голову в ліву скулу, удар кулаком лівої руки в праву скулу, удар кулаком правої руки в середню частину носу, удар кулаком лівої руки в праве око, удар кулаком правої руки в ліве око, удар кулаком лівої руки в праве око в верхню частину та удар кулаком правої руки в ліве око в верхню частину.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_10 спричинив потерпілій ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: синці повік та субкон`юктивальні крововиливи обох очей, забій м`яких тканин носу, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого лікування термін понад 6-ти, але не більше 21-го дня.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. На підтвердження алібі пояснив, що приблизно о 14 годині 18.08.2018 року він на своєму вантажному автомобілі DAF виїхав у м. Барвінкове Харківської області, де знаходився у черзі вантажних автомобілів на елеваторі до 02 години ночі 19.08.2018 року. Приблизно о 07 годині 30 хвилин 19.08.2018 року йому хтось зателефонував і повідомив, що дочка в лікарні. Дочка оговорює його, що він її побив, оскільки в них неприязні відносини, він не вважає її своєю дочкою, і вона викрала в нього гроші. Підтвердити своє алібі він не може, оскільки не пам`ятає звідки і куди перевозив зерно, назву елеватора не пам`ятає за давниною подій. У черзі на елеваторі він знаходився поруч з іншим автомобілем під керуванням хлопця на ім`я ОСОБА_11 , більше нічого пригадати про цього хлопця не може.
Дійсно у серпні 2018 року він користувався номером мобільного телефону НОМЕР_1 , який надавав і органу досудового розслідування, як свій контактний. Але в нього був ще і інший номер, який він не вважає за потрібне повідомляти, на який була увімкнена переадресація номеру мобільного телефону НОМЕР_1 . 18 та 19 серпня 2018 він мав при собі мобільний телефон з іншим номером телефону.
Не зважаючи на викладену обвинуваченим позицію та повне не визнання своєї провини, вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України доведена в повному обсязі наступними перевіреними в судовому засіданні письмовими доказами, а також поясненнями свідків.
Потерпіла ОСОБА_7 , 2003 року народження в судовому засіданні пояснила, що відмовляється від надання пояснень стосовно обставин даного кримінального провадження, оскільки спогади про події, які мали місце їй не приємні, вона не може впоратись з почуттями і говорити.
Допитана в судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_8 показала, що на теперішній час вона є опікуном потерпілої ОСОБА_7 . Піклування над дитиною встановлена на підставі рішення Слов`янської міської ради від 07.08.2019 року у зв`язку з тим, що батьки дитини позбавлені батьківських прав (том 1 а.к.п. 113-114). Коли дівчинка потрапила до неї, то знаходилась у вкрай поганому психоемоційному стані. Про обставини кримінального правопорушення їй відомо лише зі слів ОСОБА_7 , яка казала, що батько її регулярно бив, проганяв з дому, вона ховалась від нього у сусідів. Після побиття дівчинка скаржиться, що в неї погіршився зір, який був поганий з дитинства.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 27.11.2018 року та фото таблиці до протоколу вбачається, що неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 показала, що 18.08.2018 року близько 14 години 00 хвилин вона вирішила прогулятися, та вирушила з місця мешкання в напрямку магазину «Хуторок» за адресою: м. Слов`янськ. У магазині «Хуторок» вона зустріла своїх знайомих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , більш точних анкетних даних не знає. Всі разом вони вирушили до річки «Торець», м. Слов`янська, неподалік від магазину «Хуторок», де проводили разом свій вільний час. Близько 23 години 10 хвилин ОСОБА_16 повернулась до додому. Коли ОСОБА_16 зайшла в приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_2 , там знаходився ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_10 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Перший удар наніс кулаком правої руки в голову в ліву скулу, другий удар наніс кулаком лівої руки в праву скулу, третій удар наніс кулаком правої руки в середню частину носа, четвертий удар наніс кулаком лівої руки в праве око, п`ятий удар наніс кулаком правої руки в ліве око, шостий удар наніс кулаком лівої руки в праве око в

верхню частину, сьомий удар наніс кулаком правої руки в ліве око в верхню частину, після чого ОСОБА_10 припинив наносити тілесні ушкодження, а ОСОБА_10 пішла до себе в кімнату. Надалі ОСОБА_10 почав кричати на ОСОБА_7 на що остання перелякалась та покинула приміщення будинку. Надалі ОСОБА_7 прийшла до своєї знайомої ОСОБА_17 , яка викликала ОСОБА_7 карету швидкої допомоги, яка госпіталізувала ОСОБА_7 до травматологічного відділення міської клінічної лікарні м. Слов`янська (том № 1 а.к.п. 136-141).
Як вбачається з висновку експерта № 261 від 19.10.2018 року виявлені у ОСОБА_18 при судово-медичній експертизі синці повік та субкон`юнктивальні крововиливи обох очей, забій м`яких тканин носу, струс головного мозку утворились від дії тупих предметів, можливо в зазначений термін і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого лікування термін понад 6 ти, але не більше 21 го дня (том 1 а.к.п. 116-117).
Відповідно до висновку експерта № 353 від 12.12.2018 року вбачається, що на підставі описової частини висновку експерта № 261, освідування ОСОБА_7 , 2003 року народження від 18.09.2018 року, вивчення представлених матеріалів справи можливо виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 при обставинах на які вона вказує під час проведення слідчого експерименту за її участю (том 1 а.к.п. 142).
Не зважаючи на те, що потерпіла через значні душевні хвилювання відмовилась від дачі пояснень під час судового розгляду, суд знаходить такими, що відповідають об`єктивній дійсності її пояснення, надані під час складання протоколу проведення слідчого експерименту від 27.11.2018 року. Крім того такі її пояснення визнані достовірними відповідно до висновку експерта № 353 від 12.12.2018 року. При цьому суд бере до уваги пояснення законного представника потерпілої ОСОБА_8 , які надані зі слів потерпілої ОСОБА_7 , в тій частині, що тілесні ушкодження були спричинені Діані саме батьком ОСОБА_10 .
Підстав не довіряти потерпілій ОСОБА_7 під час судового розгляду не встановлено. Так, відповідно до психолого-педагогічної характеристики дитини ОСОБА_7 , станом на 13.11.2018 року, вона має такі риси характеру: м`якість, миролюбство, готовність поступитися, ввічлива, цілеспрямована, весела, врівноважена. Також зазначено, що ОСОБА_19 дуже боїться свого батька і не хоче повертатись до нього (том 1 а.к.п. 126). Позитивно характеризується дитина і за місцем навчання (том а.к.п. 127).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що працює з 06.02.2019 року практикуючим психологом у Інклюзивно-ресурсному центрі Слов`янської міської ради. На момент коли ОСОБА_7 привезли з лікарні до КЗ Центр соціальної психологічної реабілітації дітей в м. Слов`янську Донецької області, то вона оглядала дитину, як психолог. При розмові ОСОБА_7 повідомила їй, що потрапила до лікарні та в подальшому до центру через те, що батько її побив, оскільки вона гуляла з друзями та пізно повернулася додому. Батько бив її у нетверезому стані. При розмові у дитини на обличчі була велика гематома. ОСОБА_7 пояснила, що це сліди декількох ударів, нанесених батьком.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що йому відома родина ОСОБА_22 . ОСОБА_10 є його знайомим та він його давно знає. Зі слів знайомих йому стало відомо, що ОСОБА_10 побив свою доньку і вона потрапила до лікарні. Увечері 18.08.2018 року, приблизно о 21:00 21:30 год зустрів ОСОБА_10 в магазині, той купив дві пляшки пива. Поведінка ОСОБА_10 була дещо нестриманою та агресивною в бік оточуючих.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 знає як сусідів. Ніяких відносин з їх сім`єю не має. 18.08.2018 року була на зміні в магазині, де працює. В період часу з 21 по 22 годину ОСОБА_10 прийшов до магазину у стані алкогольного сп`яніння, купив дві пляшки світлого пива та почав його вживати на вулиці біля магазину. В той час в магазині знаходились покупець ОСОБА_21 та її чоловік. Поводився ОСОБА_10 агресивно, був дратівливим, сильно сварився

нецензурною лайкою, чіплявся до сторонніх осіб. Через три дні вона ходила до лікарні провідати ОСОБА_24 . Дівчинка була сильно побита, під очима були великі синці, обличчя було все побите. Зі слів ОСОБА_7 їй стало відомо, що батько її побив.
Неповнолітній свідок ОСОБА_25 , під час допиту в залі суду в присутності матері пояснила, що дуже добре спілкувалася з ОСОБА_26 , вони є однокласницями. Часто залишалася ночувати в неї вдома, так саме як і ОСОБА_27 ночувала вдома у неї. Часто була свідком як ОСОБА_10 бив ОСОБА_19 , сварився на неї, принижував морально, вів себе агресивно по відношенню до доньки. Вважає, що у ОСОБА_28 було важке дитинство. Вона вела в будинку все господарство, прибирала, готувала їжу. Зазначила, що саме 18.08.2018 року вона не була свідком подій, оскільки була у бабусі. Крім того пояснила, що ОСОБА_10 одного разу вдарив ОСОБА_19 по нозі з такою силою, що тим самим завдав їй перелом ноги. Пояснила, що ОСОБА_10 дуже часто перебував у стані алкогольного сп`яніння. На наступний день, після побиття, вона прийшла до лікарні провідати Діану. Все обличчя в неї було синього кольору, очі в неї були закриті оскільки заплили синцем, дивитись вона не мала можливості.
Неповнолітній свідок ОСОБА_29 під час допиту в залі суду в присутності матері пояснив, що товаришує з ОСОБА_26 . 18.08.2018 року гуляв разом з ОСОБА_19 приблизно до 23.30 години. На наступний день йому стало відомо зі слів ОСОБА_28 , що коли вона прийшла додому, то ОСОБА_10 її покликав та потім побив головою об стіну.
З аналізу наведених пояснень свідків вбачається, що тривалий час обвинувачений застосовував насилля до своєї дочки, змушуючи її тікати з будинку та переховуватись у сусідив. Одразу після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 вказувала, що побив її батько, на причетність інших осіб до злочину ніколи не вказувала. Надані пояснення свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_21 дозволяють суду зробити висновок, що ввечері 18.08.2018 року ОСОБА_10 був дратівливий, знервований, перебував у стані алкогольного сп`яніння, створював конфліктні ситуації з оточуючими.
Також суд бере до уваги, що ОСОБА_10 ввечері 18.08.2018 року перебував поруч з місцем вчинення кримінального правопорушення.
Натомість до позиції обвинуваченого щодо того, що покази допитаних свідків не відповідають дійсності та фактичним обставинам у справі, та направлені на те, щоб його оговорити, суд відносить критично. Жодних доказів на підтвердження своїх доводів обвинувачений суду не надав, підстав для обмови обвинуваченого свідками під час судового розгляду не встановлено.
Судом перевірені доводи представника потерпілої щодо погіршення стану здоров`я ОСОБА_7 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень та часткової втрати зору.
Так відповідно до висновку експерта № 32 від 12.08.2020 року вбачається, що при знаходженні з 19.08.2018 року по 23.08.2018 рік на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» у ОСОБА_7 встановленні наступні тілесні ушкодження: гостра закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою м`яких тканих голови, обох очей, зовнішнього носу, синців повік та суб- кон`юнктивальних крововиливів обох очей, струсу головного мозку. Вищезазначені ушкодження виникли внаслідок взаємодії з тупим твердим предметом (предметами), можливо в строк та при обставинах, вказаних в ухвалі про призначення експертизи та за своїм характером і, згідно п. 2.3.2а «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995року №6, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день). Згідно висновку № 354 від 27.05.2019 р. про стан здоров`я, фізичний розвиток та розумовий розвиток дитини, виданого КЗОЗ «Обласна дитяча лікарня м. Слов`янська», при огляді 21.05.2019 року лікарем офтальмологом у ОСОБА_7 було встановлено наявність астигматизму та амбліопії. Виявлені у ОСОБА_7 захворювання очей (астигматизм та амбліопія) не знаходяться в причинно наслідковому зв`язку з тілесними ушкодженнями, отриманими нею 18.08.2018 року (том 2 а.к.п. 68-71).

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.02.2021 року, в порядку ст. 333 КПК України, судом були перевірені доводи обвинуваченого щодо перебування його у місті Барвінкове Харківської області на момент вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до отриманих судом даних мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» абонент з номером телефону НОМЕР_1 , в період часу з 00 годин 00 хвилин 18.08.2018 року по 00 годин 00 хвилин 19.08.2018 року безперервно знаходився у місті Слов`янську.
Лише після отримання даних відомостей судом обвинувачений ОСОБА_10 почав посилатись на наявність в нього іншого телефону з сімкарткою, номер якої назвати відмовився, почав зазначати, що мав переадресацію викликів. Все це, на думку суду, є способом обвинуваченого затягнути розгляд справи і уникнути відповідальності за скоєне. На наявність будь-яких доказів на підтвердження свого алібі обвинувачений не посилався, забезпечити явку свідка ОСОБА_30 , який був разом з ним на елеваторі 18 та 19 серпня 2018 року, - відмовився, маршрут до елеватора, пункт з якого здійснив відправлення не пригадав. В той же час доводи ОСОБА_10 щодо перебування в іншій області на час вчинення кримінального правопорушення спростовуються як поясненнями потерпілої, надланими під час досудового розслідування, так і поясненнями свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_21 .
Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, останні будучи вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб регламентований КПК України будь-яких інших доказів на підтвердження висловлених ними обставин кримінального правопорушення та імовірного його перебігу, окрім тих, які уже проаналізовані у цьому судовому рішенні, суду не надали.
Таким чином оцінивши та проаналізувавши сукупність всіх досліджених в судовому засіданні письмових доказів та надавши належну і об`єктивну оцінку поясненням свідків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 доведена поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України оскільки він завдав потерпілій ОСОБА_7 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад її здоров`я.
Відповідно до п.1,2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначання судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7(із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 року, № 8 від 12 червня 2009 року та № 11 від 6 листопада 2009 року) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує характер скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, характеризується за місцем проживання посередньо (том 1 а.к.п.120), на обліку у лікаря нарколога не перебуває (том 1 а.к.п. 121), перебував на обліку у лікаря-психіатра в ДВ ОКПЛ м. Слов`янська з 1997 року з діагнозом: розумова відсталість в ступені легкої дебільності внаслідок хронічного алкоголізму батька. В 1999 році був знятий з обліку у зв`язку з неявкою на прийом до лікаря-психіатра тривалий час. В теперішній час на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (том 1 а.к.п. 122), на момент вчинення кримінального правопорушення був не судимим (том 1 а.к.п.123).
Зі змісту висновку судово-психіатричної експертизи № 1386 від 28.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 є психічно здоровим, виявляє акцентуацію особистості за нестійким типом. В період часу, який

відповідає інкримінованому діянню, ОСОБА_10 не знаходився у тимчасово хворобливому стані, за психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 повністю усвідомлює свої дії та керує ними. Не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. (Том 1 а.к.п. 154-159).
Згідно досудової доповіді органу пробації - Слов`янський МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області від 11.02.2019 року беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, відсутність історії правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, Слов`янський МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області вважає, що виправлення ОСОБА_10 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб) (том 1 а.к.п. 35-37).
Суд не вважає за доцільне брати до уваги даний висновок органу пробації, оскільки вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.11.2020 року ОСОБА_10 засуджено за ст.ст. 296 ч.1, 342 ч.2, 345 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, і з 25.03.21р. він перебуває під вартою.
Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_10 органом досудового розслідування не встановлено, а тому, вони не можуть бути враховані судом при ухвалені вироку. Разом з тим суд звертає увагу, що в даному випадку наявна обставина, згідно п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченому, яка судом не враховується, а саме: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
З урахуванням вищезазначених обставин, погоджуючись з думкою прокурора, суд вважає, що по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_10 необхідно обрати покарання у виді арешту, оскільки вважає, що тільки таке покарання буде сприяти його виправленню і буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Інші види покарань, передбачені санкцією статті, а саме штраф, громадські та виправні роботи не зможуть, на думку суду, забезпечити виправлення ОСОБА_10 , який офіційно не працевлаштований та не має стабільних доходів, що може ускладнити сплату ним штрафу, а також в повній мірі запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
При визначені міри покарання суд застосовує ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно зі ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Санкція передбачена ч.2 ст. 125 КК України, яка була чинна на час вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, а саме 18.08.2018 року не змінилася і є такою ж, як в редакції КК України, який є чинним на теперішній час.

При вирішенні питання про призначення остаточного покарання, суд виходить з того, що 16.11.2020 року ОСОБА_10 вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області засуджено за ст.ст. 296 ч.1, 342 ч.2, 345 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Таким чином кримінальне право рушення, що є предметом розгляду дійсного кримінального провадження, вчинене до ухвалення вироку суду від 16.11.2020 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд, відповідно до ч. 4 ст. 70,72 КК України, визначає остаточне покарання за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком суду 16.11.2020 року шляхом повного складання призначених покарань.
Запобіжний захід на стадії судового розгляду даного кримінального провадження відносно ОСОБА_10 не обирався.
Разом з тим, 13.05.2021 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_10 було залишено у ДУ Бахмутська установа виконання покарань (№6) на час розгляду даного кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року №3352-XII попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином оскільки метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, то в рамках даного кримінального провадження, з урахуванням ухвали суду від 13.05.2021 року, ОСОБА_10 з 13.05.2021 року і до дати набрання вироком щодо нього законної сили є особою, щодо якої застосоване попереднє ув`язнення.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань за цим вироком та вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2020 року, та з урахуванням правил ч.1 ст. 72 КК України, згідно якої одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_10 зарахувати попереднє ув`язнення з 13 травня 2021 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Зарахувати у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2020 року з 25 березня 2021 року по 12 травня 2021 року включно.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_10 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_31