Справа № 274/4424/21 Провадження № 1-кс/0274/1045/21
09.07.2021 м.Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів,без визначення розміру застави, оскільки вказаний злочин вчинений із застосуванням насильства.
Обгрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством день, час та місці у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднаного із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.
Таким чином, з метою реалізації свого злочинного умислу, керуючись корисливим мотивом, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 07.07.2021 близько 05 год. 00 хв. через вікно проникли до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
У подальшому, ОСОБА_10 , не припиняючи свої злочинні дії, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 з метою заволодіння майном ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу наніс ОСОБА_8 один удар кулаком в обличчя від якого потерпіла впала на диван, потім скинув її на підлогу та наніс декілька ударів ногою, взутою у взуття по тулубу потерпілій, таким чином, подолавши у потерпілої волю до опору.
В цей час ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 , з метою заволодіння майном ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу наніс ОСОБА_9 декілька ударів кулаком руки по обличчю, таким чином подолавши у потерпілого волю до опору.
Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний намір, заволоділи мобільним телефоном марки «Samsung», вартістю 250 грн., споряджений сім-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна», вартістю 50 грн., мобільним телефоном марки Sony», вартістю 200 грн., споряджений сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна», вартістю 50 грн., ювелірними виробами з золота на загальну суму 1500 грн.
Після цього, ОСОБА_7 , діючи з ОСОБА_10 , утримуючи майно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким заволоділи під час розбійного нападу з місця вчинення злочину втекли та розпорядились останнім на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_10 заподіяли потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2050 грн.
Умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб поєднаним із проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України.
Враховуючи вказані вище обставини, орган досудового розслідування просить обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання в повному обсязі з підстав, викладених в ньому, та просив останнє задовольнити і обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою причетність до вчиненого не визнав. У задоволенні клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив.
Захисник підозрюваного ОСОБА_11 в судовому засіданні також заперечив щодо обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання вартою. Вказав, що обгрунтованість підозри, а також наявність ризиків, які зазначає сторона обвинувачення у поданому клопотанні, не підтверджено. Беручи до уваги викладене, а також міцні соціальні зв`язки, позитивну характеристику, враховуючи те, що підозрюваний працює, на його утриманні знаходиться дружина та дитина дружини, захисник просить застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме - домашній арешт у нічний час з 07год 00 хв до 20 год 00 хв з покладеням на нього відповідних обов`язків.
Допитана в судовому засіданні за клопотанням захисника підозрюваного свідок ОСОБА_12 пояснила, що має дитину з інвалідністю від першого шлюбу. З 2015 року перебуває з підозрюваним у зареєстрованому шлюбі; проживає разом з ним та дитиною в АДРЕСА_1 . Зазначила, що ОСОБА_4 неофіційно працює з 07 год 00 хв до 18 год 00 хв, забезпечує матеріально її та дитину, допомагає їй з дитиною, оскільки остання сама в силу хвороби не здатна ходити. Батько дитини матеріальної допомоги не надає.
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що є сусідкою підозрюваного й постійно бачить, як останній допомагає дружині з дитиною; ОСОБА_4 розповідав їй, що працює на будівництві.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, захисту, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що ОСОБА_4 затримано 07.07.2021 о 16 год 00 хв у порядку ст.208 КПК України.
У відповідності до вимог ст.ст. 276-279 КПК України 07.07.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частинами 2 та 4 ст. 194 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Під час розгляду клопотання прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведено можливість незаконного впливу підозрюваним на потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки останні знайомі ОСОБА_4 , а відтак є вірогідність впливу на них з метою зміни наданих показань. Щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то такі, як вважає слідчий суддя, є цілком ймовірним, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Запобіжний захід, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому можливе притягнення до кримінальної відповідальності за вказаний злочин та вчинення нових злочинів, а також вплив на потерпілу та свідка, не можуть бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу. Інших доводів, які б підтверджували, що застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, прокурором фактично не наведено.
Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, вказаним у клопотанні, а відтак застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необгрунтованим.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 194 КПК України, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному, згідно зі ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що підозрюваний вчинив злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі до 15 років, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, не судимий, те, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання, проживає разом з дружиною та дитиною дружини, за місцем проживання характеризується позитивно.
З огляду на встановлені під час розгляду клопотання та викладені вище обставини, слідчий суддя вважає за доцільне обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
На думку слідчого судді вказаний запобіжний захід та покладені на ОСОБА_4 обов`язки зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможуть запобігти ризикам, доведеним прокурором.
Керуючись статтями 176 179, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 200, 206, 208, 309 Кримінального процесуального кодексу України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;
- не залишати житло, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування з потерпілими, свідками у цьому кримінальному провадженні;
- здати слідчому на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і на в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Встановити строк дії ухвали до 04.09.2021 включно. По закінченню даного строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Бердичівського районного відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Житомирській області.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 12.07.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1