Справа № 297/561/21
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
18 березня 2021 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 ,погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000095 від 16 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вані, Республіка Грузія, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Грузії, зі слів працюючого директором фірми «В.В. Зарі 1.com Нідерланди», раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Клопотання мотивовано тим, що в його провадженні перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 16 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує на те, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), діючи з прямим умислом, за попередньою змовою у групі з невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, за попередньою домовленістю про сприяння за грошову винагороду в розмірі 5 тисяч Євро, в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, у грудні 2020 року зустрів на залізничному вокзалі м. Ужгород громадян Узбекистану ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , відвіз їх до готелю «Nautilus», розташованого в АДРЕСА_2 , та переховував останніх, а через десять днів перевіз вказаних громадянин до однієї з квартир м. Ужгород, де переховував останніх, надавав проживання, харчування та керував їх діями, з метою підшукання співучасника (співучасників), в якості провідників, і вичікування слушного часу для переправлення через кордон України до Угорщини поза межами пункту пропуску.

З метою доведення свого злочинного умислу ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), в невстановлений слідством день лютого місяця 2021 року, в невстановленому місці, за грошову винагороду, підшукав співучасника, невстановлену слідством особу на ім`я « ОСОБА_15 » , яка в свою чергу повинна була незаконно переправити через державний кордон України, раніше переховуваних громадян Узбекистану ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ).

В подальшому, 16.03.2021 року з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) на своєму автомобілі марки «Opel Astra», реєстраційний номер Австрії « НОМЕР_1 », транспортував з м. Ужгород до м. Берегове громадян Узбекистану Узбекистану ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), яких 16.03.2021 близько 18-00 год. в невстановленому місці м. Берегове передав невстановленій на даний час досудовим розслідуванням особі, яка в свою чергу за допомогою автомобіля сірого кольору марки «Skoda» транспортувала їх до околиці с. Гуняди, Берегівського району, де в подальшому передала їх іншій невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка з метою уникнення прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, переправляла вказаних громадян до державного кордону України з Угорщиною, в напрямку прикордонного знаку НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що розташований на околиці АДРЕСА_3 .

Після чого 16.03.2021 року о 22:20 годин нелегальні мігранти були затримані прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Враховуючи викладене, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненими за попередньою змовою групою осіб та щодо кількох осіб.

Обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) кримінального правопорушення підтверджується:

-Протоколом огляду місця події (вилучення мобільних телефонів та документів мігрантів) від 16.03.2021 року;

-Протоколом огляду місця події (фіксація виявлення мігрантів в прикордонній зоні та вилучення мобільного телефону) від 16.03.2021 року;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 17.03.2021 року;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 17.03.2021 року;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 17.03.2021 року;

-Протоколом про адміністративне затримання від 16.03.2021 року;

-Протоколом затримання ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) від 17.03.2021 року;

-Поясненням ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) від 16.03.2021 року та іншими доказами.

17 березня 2021 року слідчим СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Берегівської окружної прокуратури, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) було винесено повідомлення про підозру про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) покладається необхідність запобігання переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який санкцією статті, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, а тому залишаючись на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, підозрюваний є громадянином Республіки Грузія, не має на території України місця проживання, нерухомого майна (житлових приміщень), що свідчить про те, що обвинувачений може безперешкодно виїхати за межі України. Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших учасників у кримінальному провадженні, оскільки з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками ( ОСОБА_16 ) та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких. Крім того, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як знаходячись на волі зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування. Аналогічним чином ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) може незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях. Крім того, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Слідчий вказує на те, що обравши відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому слідчий просить до нього застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання, пояснила, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, може переховуватися від слідства і суду, є громадянином іншої держави, може покинути самовільно територію України, може незаконно впливати на свідків, що свідчить про те, що необхідно йому обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.

Слідчий ОСОБА_5 підтримав позицію прокурора.

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання, вважав пред`явлену підозру необґрунтованою, оскільки ОСОБА_19 хотів лише допомогти своїм родичам у виготовленні офіційних документів для виїзду за кордон. Належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та Кордзадзе готовий на час розслідування проживати, наприклад, у готелі.

Підозрюваний ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) підтримав позицію свого захисника, зазначив, що пред`явлена йому підозра є необґрунтованою.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя з огляду на вказане вважає необхідним констатувати особисті обставини життя підозрюваного.

Так, підозрюваний раніше не судимий (а.с. 67), зі слів одружений, працює директором фірми «В.В. Зарі 1.com Нідерланди».

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) є громадянином Республіки Грузії, має закордонний паспорт та на даний час проживає в Республіці Австрія, і на території України місця проживання немає.

Так, допитані в якості свідків ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 підтвердили обґрунтованість підозри, що саме ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) вчинив злочин.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_7 (Kordzadze Archil) підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а також враховуючи особисті обставини життя, факт того, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) є громадянином іншої держави - Грузії, однак проживає в Республіці Австрія, та на території України місця проживання немає, тому слідчий суддя вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 діб є обґрунтованим.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому він підозрюється - з корисливих мотивів вчинений злочин, зі слів працює директором фірми, яка здійснює міжнародні перевезення, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 170 250 (сто сімдесят тисяч двісті п`ятдесят) гривень.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання в залежності від стадії кримінального провадження; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно до ст. 197 ч. 2 КПК України строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту затримання, тобто з 16.03.2021 року 22:55 години.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183,194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб з моменту затримання - 16.03.2021 року 22:55 години.

Строк дії ухвали закінчується 15.05.2021 року о 22:55 годині.

Визначити ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у 75 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 170 250 (сто сімдесят тисяч двісті п`ятдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою в залежності від стадії кримінального провадження; 2) не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання в залежності від стадії кримінального провадження; 4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1