УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зі слів працює АТ «Росичі», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинувальний акт щодо якого у кримінальному провадженні № 0002355 від 20.09.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28 п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п.п. 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України скеровано до суду,
у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004143 від 20.03.2013, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 28 п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий слідчого управління ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , внесене по кримінальному провадженню №0004143 від 20.03.2013, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004143 від 20.03.2013, за фактом вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , не бажаючи займатись суспільно-корисною працею, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок вчинення особливо тяжких злочинів на початку березня 2013 року вирішив створити організовану злочинну групу з метою досягнення злочинного результату.

З метою ефективного функціонування організованої злочинної групи, ОСОБА_7 довів до відома ОСОБА_8 план щодо створення організованої групи, визначивши для себе функцію керівника організованої злочинної групи, координатора учасників організованої злочинної групи, а для ОСОБА_8 функцію виконавця вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, визначивши необхідну для досягнення спільної мети кількість учасників організованої групи, а також їх злочинну спеціалізацію.

З метою створення організованої злочинної групи та залучення до її складу в якості підконтрольних осіб - виконавців, які б безпосередньо здійснювали злочини, а саме умисні вбивства, відповідно до розробленого плану та відведеної їм ролі, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 запропонували ОСОБА_4 взяти участь у вчиненні особливо тяжких злочинів, зокрема вчинення умисних вбивств на замовлення, на що останній надав свою згоду.

Згідно розподілених ОСОБА_7 функцій та ролей, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було роз`яснено відведену роль виконавців у вчиненні особливо тяжких злочинів. Крім цього, ОСОБА_7 , продовжуючи формувати склад своєї організованої злочинної групи, залучив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в якості підконтрольних осіб - виконавців, які б безпосередньо здійснювали злочини, а саме вимагання передачі чужого майна або права на майно, застосування насильства відносно потерпілих, пошкодження та знищення майна потерпілих, повідомивши їм план злочинних дій, на що останні надали свою згоду.

Метою діяльності організованої злочинної групи було системне вчинення особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства відносно інших осіб, а саме умисних вбивств на замовлення та вимагання передачі чужого майна або права на майно, шляхом застосування насильства відносно потерпілих, пошкодження та знищення їх майна.

При цьому, учасники вказаної організованої злочинної групи діяли на території міста Києва та Київської області згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, направленого на вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів для досягнення єдиної злочинної мети, яка полягала у виконанні умисних вбивств на замовлення та вимаганні. Вказану діяльність планували проводити систематично протягом невизначеного терміну.

Таким чином, вказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, зорганізувалися у внутрішньо і зовнішньо стійке злочинне угрупування, метою діяльності якого було вчинення особливо тяжких злочинів, розробивши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий кожному учаснику, з розподілом їх функцій, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_7 , з метою реалізації спільного злочинного плану.

20.03.2013 відомості за фактом умисного вбивства органом досудового розслідування Дарницького районного ГУ МВС України в місті Києві внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0004143, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

13.09.2019 відомості за фактом умисного пошкодження, вчинене шляхом підпалу, органом досудового розслідування Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0006781, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

05.06.2020 відомості за фактом легалізації (відмивання) доходів, отриманих злочинним шляхом, органом досудового розслідування СУ ГУНП в Київській області внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000682, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

05.06.2020 відомості за фактом шахрайства відносно ОСОБА_11 органом досудового розслідування СУ ГУНП в Київській області внесено до Єдиного реєстр досудового розслідування за №0000683, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

17.07.2020 відомості за фактом вимагання відносно ОСОБА_11 органом досудового розслідування СУ ГУНП в Київській області внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000824, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

29.07.2020 постановою начальника відділу прокуратури Київської області кримінальні провадження №0000682, №0000683 та №0000824 об`єднані в одне кримінальне провадження із визначенням єдиного реєстраційного номеру кримінального провадження №0000682.

28.12.2020 постановою начальника відділу Київської обласної прокуратури кримінальні провадження №0004143 та №0006781 об`єднані в одне кримінальне провадження із визначенням єдиного реєстраційного номеру кримінального провадження №0004143.

28.12.2020 постановою начальника відділу Київської обласної прокуратури кримінальні провадження №0004143 та № 0000682 об`єднані в одне кримінальне провадження із визначенням єдиного реєстраційного номеру кримінального провадження №0004143.

26.01.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців, тобто до 02.06.2021.

31.05.2021 прокурором Київської обласної прокуратури надано доручення слідчому та слідчим групи слідчих на відкриття для ознайомлення матеріалів іншій стороні, їх повідомлення та складання відповідних процесуальних документів, про що слідчим прийнято відповідне рішення та повідомлено сторону захисту та потерпілих.

Слідчий зазначає, враховуючи характер вчинених підозрюваним злочинів та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, є всі підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти злочини проти громадської безпеки, проти життя та здоров`я особи та може вчинити інші злочини, а тому з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, приходить до висновку про задоволення клопотання, з огляду на наступне.

За положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідчий суддя має пересвідчитися та надати оцінку наявним ризикам, на які вказує слідчий та прокурор.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 190 КК України, про що свідчать дані, які містяться у матеріалах клопотання, зокрема: рапорт о/у ВКР Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві, в якому вказано, що останній, прибувши на виклик 20.03.2013 за адресою: АДРЕСА_2 , де за попередньою інформацією побили чоловіка, виявив труп ОСОБА_13 ; протокол огляду місця події від 20.03.2013 за адресою: АДРЕСА_2 ; протокол огляду місця події від 21.03.2013; покази потерпілої ОСОБА_14 від 25.03.2013 та інші докази, копії яких долучені до клопотання.

Даних, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 190 КК України, що містяться в долучених до клопотання доказах, достатньо для того, щоб зробити висновок про обґрунтованість підозри, повідомленої останньому, а тому слідчий суддя не знаходить у висновках слідчого та прокурора про обґрунтованість підозри чогось очевидно необґрунтованого або ж надуманого.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто, підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже, враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки, вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак, у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, в даному випадку наявний ризик того, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме зобов`язати: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон чи інший документ, що надає право на виїзд з України та в`їзду в Україну; уникати поза процесуального спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя вважає, що покладення на підозрюваного вказаних обов`язків, регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, є за своєю суттю пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року).

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що запобіжний захід застосовується в межах строків досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зі слів працює АТ «Росичі», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинувальний акт щодо якого у кримінальному провадженні № 0002355 від 20.09.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28 п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п.п. 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України скеровано до суду, - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон чи інший документ, що надає право на виїзд з України та в`їзду в Україну;
- уникати поза процесуального спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.
Обов`язки на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються на строк до 11 липня 2021 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя