Справа № 308/2441/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000224, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іршава, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох дітей 18 і 10 років, одна дитина має І групу інвалідності, тимчасово працює на випробувальному терміні, раніше не судимого,
ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2021 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно громадянина України ОСОБА_4 з визначенням розміру застави у розмірі 952 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 000 152 гривень.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, а також незаконному збуті психотропних речовин в місцях масового перебування громадян. Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний може незаконно впливати шляхом підкупу, погроз чи застосування насильства на свідків та їх родичів, з метою зміни ними показань на його користь, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України. Знаходячись на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Оскільки підозрюваному інкримінується незаконний збут психотропних речовин, є підстави вважати, що будучи на волі, він і надалі матиме можливість збувати такі речовини. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 , в разі якщо суд дійде до переконання щодо доцільності застосування застави до підозрюваного ОСОБА_4 , із врахуванням обставин кримінального провадження, його майновий стан, то визначити слід розмір застави, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме заставу в розмірі 952 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2000152 гривень.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили задовольнити. Прокурор зазначив, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які об`єктивно вказують на причетність підозрюваного до вчинення розслідуваного злочину та можуть переконати стороннього спостерігача у наявності такої підозри. Вказаний запобіжний захід є таким, що зможе належним чином запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник під час судового засідання просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням особи під вартою, а саме: домашній арешт в нічний час. Зокрема, захисник зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який прокурор просить застосувати до підозрюваного, є невиправдано суворим; прокурор не довів, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про застосування запобіжного заходу. Вказав, що прокурором не доведено існування ризиків, зокрема, впливу на свідків бути не може, оскільки свідок легендована особа, переховуватись від слідства шляхом виїзду за кордон не вбачається можливим, оскільки закордонний паспорт здано до відповідного органу, експертизи вже проведені, тому відсутні підстави вважати, що підозрюваний може впливати на експертів, обґрунтованість підозри за ч. 2 ст. 307 КК України також не доведена, сама лише тяжкість злочину не може бути єдиним аргументом для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Повідомив, що у суді перебуває інше судове провадження стосовно його підзахисного, в межах якого визначено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, за весь час досудового розслідування та судового провадження його підзахисний не порушував запобіжні заходи, з"являвся на виклики слідчого, суду, прокурора. Вважає, що дане провадження є штучно створеним слідчим. Захисник також зазначив, що розмір застави, який просить визначити прокурор, надмірно завищений та нічим не обґрунтований. Повідомив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, на утриманні 2 дітей, одна з яких є інвалідом з дитинства, раніше не судимий, працює.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею зі змісту доданого до клопотання витягу ЄРДР встановлено, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000224, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224 слідує, що ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою протиправного збагачення, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», вчинив злочини сфері обігу наркотичних засобів за наступних обставин. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим слідством час незаконно придбав та незаконно зберігав з метою збуту до 28.03.2020 психотропну речовину метамфетамін. Зокрема, 28 березня 2020 року, о 16 годині 14 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою домовленістю зустрівся з громадянином із зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , який був залучений до контролю за вчиненням злочин у формі оперативної закупки поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: м. Ужгород вул. Минайська, 29 А, де ОСОБА_7 за придбання психотропної речовини передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1000 гривень, після чого разом попрямували на територію ринку, який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. А.Бородіна, де в свою чергу, ОСОБА_4 незаконно, без передбаченого законом дозволу збув ОСОБА_7 , за вказані грошові кошти поліетиленовий пакет типу зіп, в середині якого знаходилась кристалічна речовина, білого кольору, яка відповідно до висновку експерта Закарпатського науково дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України №6/218 від 31.03.2020, в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, вагою 0,2325 грамів. Дану психотропну речовину ОСОБА_4 , при не встановлених органом досудового розслідуванням обставинах незаконно придбав та в подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, а також заздалегідь знаючи, що дана речовина є психотропною речовиною, зберігав з метою збуту та в подальшому незаконно збув ОСОБА_7 .

23 лютого 2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні незаконного придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, а також незаконного збуту психотропних речовин в місцях масового перебування громадян.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до класифікації, наведеної у ст. 12 КК України, є тяжким злочином, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, а саме: протокол огляду грошових коштів від 28.03.2020, протокол вручення спеціальних технічних засобів, спрямованих на фіксацію ходу і результатів негласного розшукуваного заходу від 28.03.2020, протокол огляду покупця, який здійснює оперативну закупівлю та вручення йому грошових коштів від 28.03.2020, протокол огляду і вилучення у покупця товарів, закуплених в результаті проведення оперативної закупівлі від 28.03.2020, протокол про результати аудіо, відео контролю особи від 08.04.2020, протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 10.04.2020, висновок експерта №6/218 від 31.03.2020, протокол допиту свідка від 07.04.2020, довідку ОСК МВД України, повідомлення про підозру від 23.02.2021, протокол вручення підозрюваному повідомлення про підозру, роз`яснення прав та обов`язків підозрюваного від 23.02.2021, протокол вручення підозрюваному копії клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками від 23.02.2021, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки усвідомлює неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, наявні підстави вважати, що будучи на волі, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_4 інкримінується незаконний збут психотропних речовин, і є підстави вважати, що будучи на волі, останній і надалі матиме можливість збувати такі речовини.

Слідчий суддя також враховує, що на розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000071 від 06.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 307 КК України, тобто особливо тяжкого злочину.

Заперечення захисника ОСОБА_4 стосовно невірної кваліфікації кримінального правопорушення, штучного його створення не знаходять свого підтвердження у матеріалах заявленого клопотання, а також віднесені до повноважень органів досудового розслідування, про оскарження яких у суду відсутні відомості. Наведені захисником підозрюваного аргументи про відсутність ризиків, зокрема, належна процесуальна поведінка, здача закордонного паспорту на зберігання, неможливість впливу на свідків та експертів та їх непідтвердження поданими доказами, суд вважає такими не можуть бути взяті до уваги за наведених у клопотанні прокурора умов та доданих до нього доказів.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 вже обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі визначенням розміру застави 168160 грн, яку останній відповідно квитанції № вніс.

Слідчий суддя враховує відсутність відомостей, що за станом здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах СІЗО, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох дітей 18 і 10 років, одна дитина має І групу інвалідності, ОСОБА_4 тимчасово працює на випробувальному терміні.

Таким чином, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, на переконання слідчого судді, слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. При цьому, підозрюваному може бути змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в разі внесення застави, розмір якої визначений даною ухвалою.

Однак, клопотання підлягає до задоволення частково, оскільки слідчий та прокурор жодним чином не довели підстави визначати заставу у розмірі 952 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки встановлені під час судового засідання обставини не вказують на виключність випадку для визначення застави у межах, які перевищують вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та що застава, визначена слідчим суддею у максимальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

В зв`язку із чим, вважаю за необхідне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої на 01.01.2021 року 2270 грн. Враховуючи характеризуючи дані підозрюваного, вважаю, що сума у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181600 грн (сто вісімдесят одна тисяча шістсот гривень (80 х 2270) буде достатньою для внесення у якості застави.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно зі ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 392, 393 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Встановити строк дії ухвали до 21 квітня 2021 року включно.
На підставі ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу, достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181600 грн (сто вісімдесят одна тисяча шістсот гривень (80 х 2270).
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучаться із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 21 квітня 2021 включно.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
Повний текст ухвали складено та підписано 01 березня 2021 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1