Провадження №1-кс/760/6814/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Солом`янського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця Республіки Грузія, без місця реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001521 від 06.06.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло зазначене клопотання.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК україни та 24.07.2021 року ОСОБА_5 , за даним фактом, по кримінальному провадженню № 0001521 було повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу, щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобіганням спробам переховуватись від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення майнового характеру, незаконно впливати на потерпілого та свідків, офіційно не зареєстрований на території України, являється громадянином Грузії, що не виключає можливість під час перебування на волі ухилятися від органів досудового слідства та суду або ж продовжувати свою злочинну діяльність.
Зважаючи на те, що під час досудового розслідування не надано доказів того, що за станом здоров`я останній не може перебувати під вартою, з метою запобігання переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду та вчиненні іншого кримінального правопорушення, а більш м`який запобіжних захід свідчить про неможливість запобігання вище переліченим ризикам, слідчий просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, прихожу до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Встановлено, в період час з 15 години 00 хвилин 04.06.2021 по 14 годину 00 хвилин 05.06.2021 точна дата та час слідством не встановлено ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вступили в злочинну змову між собою з метою спільного здійснення крадіжки чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, діючи спільно та узгоджено, відповідно до раніше досягнутої домовленості і переконавшись, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою раніше приготовлених для вчинення кримінального правопорушення речей, шляхом пошкодження замку вхідних дверей проникли до квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_12 вказаного вище будинку звідки таємно викрали майно яке належить ОСОБА_12 , а саме:
годинник марки «Swatch» вартістю 1500 гривень;
мобільний телефон марки «Apple Iphone 4S» вартістю 6000 гривень: мобільний телефон марки «Apple Iphone 5S» вартістю 7000 гривень;
на загальну суму 14500 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли з викраденим майном та в подальшому розпорядились ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 збиток на вказану суму.
Крім того, 24.07.2021 року приблизно о 03:00 год. ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , вступили в змову між собою з метою спільного здійснення крадіжки чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, діючи спільно та узгоджено, відповідно до раніше досягнутої домовленості переконавшись, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою раніше приготовлених для вчинення кримінального правопорушення речей, шляхом пошкодження замку вхідних дверей проникли до квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_13 вказаного вище будинку звідки таємно викрали майно яке належить ОСОБА_13 , а саме: грошові кошти в сумі 1101 долар США згідно курсу НБУ складає 29948 гривень; грошові кошти в сумі 400 Євро згідно курсу НБУ складає 12800 гривень; грошові кошти в сумі 6700 гривень; театральний бінокль у шкіряному чохлі вартістю 900 гривень; фотоапарат марки «Київ» у шкіряному футлярі вартістю 1000 гривень; два наколінники вартістю 250 гривень кожний, загальною вартістю 500 гривень; два кам`яні кулі вартістю 100 гривень; набір чайних ложок у кількості 12 штук у коробці загальною вартістю 500 гривень; набір чайних ложок у кількості 12 штук у коробці загальною вартістю 700 гривень; кільце із золота з дорогоцінним камінням рожевого кольору 3000 гривень; підвіски із золота із бірюзи вартістю 3000 гривень; хрестик із золота вартістю 3000 гривень; ланцюжок із золота довжиною вартістю 60см. вартістю 3000 гривень; ланцюжок із золота довжиною вартістю 60см. вартістю 3000 гривень; чотири механічні годинник вартістю 500 гривень кожен, загальною вартістю 2000 гривень; п`ять механічних годинників вартістю 1000 гривень кожен, загальною вартістю 5000 гривень; вісімнадцять різноманітних знаків та медалей вартістю 200 гривень кожен загальною вартістю 3600 гривень, на загальну суму 77748 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли з викраденим майном та в подальшому розпорядились ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 збиток на вказану суму
24.07.2021 року ОСОБА_5 , за даним фактом, по кримінальному провадженню № 0001521 було повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у кримінальному провадженні обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
З положень ст. 183 КПК України випливає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, зокрема він не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з матеріалів клопотання необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що він підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 КК України. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу, щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобіганням спробам переховуватись від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення майнового характеру, незаконно впливати на потерпілого та свідків, офіційно не зареєстрований на території України, являється громадянином Грузії, що не виключає можливість під час перебування на волі ухилятися від органів досудового слідства та суду або ж продовжувати свою злочинну діяльність.
Повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання позбавленням волі на строк від трьох до шести років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Отже, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Таким чином, обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, у зв`язку з чим клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню.
Доводи підозрюваного та його захисника про можливість уникнення наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя, враховуючи дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працюючий, не маючий постійного джерела доходу, не зареєстрований на території України, наявність повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не приймає до уваги. Крім того, доводи підозрюваного не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), у зв`язку з чим, останні є надуманими та не відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі її провадження.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 п. 1 та п. 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працює, не має джерела доходу, місця реєстрації на території України, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняючи на них тиск та схиляючи до надання ними показів на його користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави йому раніше не обирався, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 розмір завданої злочином шкоди, а також те, що він офіційно не працює, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця Республіки Грузія, без місця реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 24 липня 2021 року.
Дата закінчення дії ухвали про обрання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою 21 вересня 2021 року.
Розмір застави визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осібв сумі 181600,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:

Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1