Справа № 357/4602/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2021 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 26 серпня 2021 року, укладену між заступником керівника Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_2 і обвинуваченою ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000009 від 16.01.2021 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зелені Курилівці Новоушицького району Хмельницької області, громадянки України, освіта вища, розлученої, має на утриманні двох малолітніх дітей: 2015,2018 року народження, офіційно не працюючої, раніше не судимої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України

У С Т А Н О В И В:

В судове засідання надійшла угода про визнання винуватості, укладена 26 серпня 2021 р. між заступником керівника Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_2 і обвинуваченою ОСОБА_3 , згідно якої: ОСОБА_3 , у порушення ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.199 № 548-XIV, ст. 24 Закону України, пп. «б» п. 2 ч. 5 ст. 26, ст. 40, ст. 41 «Про військовий обов`язок і військову службу», пп. 4 п. 2 ст. 16 п. 2 ст. 16-2 та п. 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пп. 1 п. 6, п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, п. 2.1, 21.31, 22.4, 22.6 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використала завідомо підроблений документ з метою подальшого отримання одноразової грошової допомоги після звільнення з військової служби за станом здоров`я.

Так, 19.08.2020, наприкінці робочого дня, перебуваючи на тролейбусній зупинці «Вокзальна» по бульвару Олександрійському в м. Біла Церква, отримала від ОСОБА_5 свідоцтво про хворобу від 17.08.2020 № 98, видане на її ім`я, із внесеними завідомо недостовірними відомостями про проходження ОСОБА_3 медичного огляду у госпітальній військово-лікарській комісії військової частини НОМЕР_1 та визначенням її захворювання, пов`язаним із захистом Батьківщини, на підставі розкладу хвороб непридатною до військової служби в мирний час, обмежено придатною у воєнний час.

22.08.2020, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, технік речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про підроблення офіційного документу свідоцтва про хворобу від 17.08.2020 № 98, з метою реалізації свого наміру звільнитись з військової служби за станом здоров`я, усвідомлюючи протиправність своїх дії та бажаючи їх настання подала рапорт командиру військової частини НОМЕР_2 про своє звільнення з військової служби в запас, відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, до якого додала зазначене підроблене свідоцтво про хворобу від 17.08.2020 № 98, для звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я.

27.08.2020 наказом командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_6 (по особовому складу) № 188-РС молодшого сержанта ОСОБА_3 звільнено з військової служби в запас відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії про непридатність до військової служби.

08.10.2020 ОСОБА_3 , на підставі вказаних підроблених документів, за наслідками проходження первинного огляду медико-соціальної експертної комісії встановлено другу групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини.

09.10.2020, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 ,, діючи з єдиним умислом, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про підроблення офіційного документу свідоцтва про хворобу від 17.08.2020 № 98, подала військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 пакет документів, передбачених п. 11 Порядку, у тому числі зазначене підроблене свідоцтво про хворобу від 17.08.2020 № 98, для виплати їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю другої групи та захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документу - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Тоді ж, 09.10.2020, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, а саме бюджетними грошовими коштами у вигляді одноразової грошової допомоги у зв`язку інвалідністю другої групи, захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, шляхом обману, достовірно знаючи порядок та підстави отримання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності, захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, усвідомлюючи відсутність у неї законних підстав для таких виплат, перебуваючи у приміщенні військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , подала на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 письмову заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю другої групи, захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, долучивши до неї свідоцтво про хворобу від 17.08.2020 № 98, постановлене госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 , із завідомо недостовірними відомостями, та інші документи, передбачені п. 11 Порядку, таким чином вчинивши усі дії, які вважала необхідними для заволодіння чужим майном шляхом обману бюджетними грошовими коштами одноразової грошової допомоги в розмірі 300 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2020 календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, тобто в сумі 630 600,00 гривень, що в більше ніж 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є великими розмірами. Проте, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_3 , а саме не підтвердження Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України факту проходження 17.08.2020 ОСОБА_3 медичного огляду госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 та визначення захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та захистом Батьківщини.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому у великих розмірах - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень; за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 років. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Згідно ч. 3 ст. 72 КК України вирок в частині штрафу виконувати самостійно.

ОСОБА_3 у судовому засіданні беззаперечно визнала свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України.

Судом у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали угоду добровільно.

Суд погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченої ОСОБА_3 :

за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 190 КК України - закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинений у великих розмірах, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причини, які не залежали від її волі;

ч.4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документу.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України віднесений до умисного тяжкого злочину та умисного проступку.

ОСОБА_3 раніше не судима, характеризується позитивно.

Не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: визнання винуватості, має на утриманні двох малолітніх дітей, 2015,2018 року народження, має не утримані батька, який має 2 групу інвалідності, є учасником бойових дій.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Вищевказана угода між прокурором і ОСОБА_3 не суперечить вимогам КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб

Узгоджене між прокурором і ОСОБА_3 покарання відповідає вимогам закону, а саме: ст.ст. 50, 65-67,70 КК України та зазначеному у санкціях ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази: оригінал рапорта про звільнення від 22.08.2020 р., оригінал свідоцтва про хворобу від 17.08.2020 р., які зберігаються при кримінальному провадженні, слід зберігати при кримінальному провадженні.

Витрати на залучення експерта, підтверджені документально у розмірі 7379 грн. 23 коп., суд стягує із обвинуваченої на користь держави.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 серпня 2021 року, укладену між заступником керівника Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_2 і обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000009 від 16.01.2021 р.

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України і призначити їй покарання за:

за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань визначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та штраф в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 ч.1,3 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 72 ч.3 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., виконувати самостійно.

Скасувати арешт майна: оригінал рапорта про звільнення від 22.08.2020 р., оригінал свідоцтва про хворобу від 17.08.2020 р., накладений ухвалою Київського апеляційного суду від 18.03.2021 р.

Речові докази: оригінал рапорта про звільнення від 22.08.2020 р., оригінал свідоцтва про хворобу від 17.08.2020 р., які зберігаються при кримінальному провадженні - зберігати при кримінальному провадженні.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта підтверджені документально в розмірі 7379 грн. 23 коп.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, з особливостями, передбаченими ст.ст.474,473,394,424 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору.

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду