Номер провадження: 11-сс/813/1132/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого від 21 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000932 від 16 травня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого від 21 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000932 від 16 травня 2013 року.

Прийняте рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що наведені слідчим підстави для закриття кримінального провадження відповідають вимогам закону та підтверджуються проведеними слідчими (розшуковими) діями.

Зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову слідчого від 21 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що під час досудового розслідування не було виконано жодних слідчих дій, а саме не допитано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також можливих свідків події.

Таким чином, на думку апелянта, зазначена постанова не відповідає принципу всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Прокурор у судове засідання апеляційного суду не з`явився, з заявою про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду не звертався.
ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі просив направити йому ухвалу Одеського апеляційного суду за результатами розгляду його скарги.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.
Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
За таких обставин та з огляду на вимоги ч.3 ст.306 та ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без участі сторін.
Мотиви апеляційного суду.

Дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено, що 16.05.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, за фактом наїзду 16.05.2013 року автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 на пішохода ОСОБА_8 , який отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до ООКБ.

21.08.2015 року постановою слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України ОСОБА_9 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2013 року за №0000932 було закрито, у зв`язку з відсутністю у діях водія ознак злочину.

Прийняте рішення слідчий мотивував тим, що в діях водія ОСОБА_7 відсутні ознаки складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, оскільки ОСОБА_6 не отримав тілесних ушкоджень, які підпадають під диспозицію вищевказаної статті. У діях вказаного водія містяться ознаки адміністративного правопорушення за порушення вимог ПДР України, за що остання підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 наполягав, що під час досудового розслідування не було виконано жодних слідчих дій, а саме не допитано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також можливих свідків події.

Апеляційний суд визнає такі доводи необґрунтованими, оскільки в ході досудового розслідування 16.05.2013 року слідчим ВР ДТП СУ ГУМВС України ОСОБА_9 були відібрані пояснення у ОСОБА_7 , яка вважала себе невинною у ДТП (а.с.20), 21.05.2013 року допитано ОСОБА_10 у якості свідка (а.с.23, 24) та 01.07.2013 року був проведений допит ОСОБА_6 у якості свідка (а.с.29-32).

Окрім того, слідчим ВР ДТП СУ ГУМВС України ОСОБА_9 були проведені інші слідчі дії у кримінальному провадженні, зокрема:

1) 16.05.2013 року слідчим ВР ДТП СУ ГУМВС України ОСОБА_9 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого складено протокол, схему ДТП та виготовлено фото таблицю (а.с.7-14).

2) 16.05.2013 року слідчим ВР ДТП СУ ГУМВС України ОСОБА_9 проведено огляд транспортного засобу автомобілля «Тойота», в ході якого складено протокол, виготовлено фото таблицю (а.с.15-19).

3) 16.05.2013 року проведено медичний огляд водія ОСОБА_7 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з висновком якого у останньої ознак сп`яніння не виявлено (а.с.22).

4) на підставі постанови слідчого проведено транспортно-трасологічну експертизу №130-2013 від 20.05.2013 року автомобіля марки «Toyota Camrу», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.26-28).

5) на підставі постанови слідчого від 28.03.2014 року проведено судову транспортно-трасологічну експертизу №1821 від 27.30.2015 року автомобіля марки «Toyota Camrу», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.49-55).

6) на підставі постанови слідчого проведено судово-медичну експертизу, згідно з висновком якої №3892 від 03.01.2014 року ОСОБА_8 отримав наступні тілесні ушкодження: рана голови, на місці якої на момент огляду експертом сформувався шкіряний рубець. Зазначене пошкодження саме по собі не було небезпечним для життя та спричинило розлад здоров`я строк більш ніж 6 днів, але не перевищує три тижні (21 день). За цим критерієм відповідно п.п. 2.3.3 «Правил судово-медичного-визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.42, 43);

7) на підставі постанови слідчого від 25.03.2014 року проведено судово-медичну комісійну експертизу, згідно з висновком якої №138 від 24.06.2015 року у ОСОБА_8 були наявні наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, забійна рана та садна тім`яної області, забої м`яких тканей, синці та забої кінцівок. Вказані пошкодження спричинені ударною дією тупих, твердих предметів, якими могли бути частини кузова легкового автомобіля та дорожнє покриття в умовах ДТП. Враховуючи дані медичної документації, слід вважати, що пошкодження виникли незадовго до госпіталізації, що могло відбутися у строк, вказаний в постанові. Вказані пошкодження спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю більше шести днів, але не більше двадцяти одного дня та за цим критерієм, відповідно до п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров`я (а.с.68-74).

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що слідчий ВР ДТП СУ ГУМВС України ОСОБА_9 дійшов правильних висновків про те, що в діях водія ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбаченого ст.286 КК України, оскільки ОСОБА_6 не отримав тілесних ушкоджень, тяжкість яких підпадає під диспозицію вищевказаної статті.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Тому, учасники кримінального провадження не мають передбачених законом підстав надавати слідчому вказівки, які саме слідчі дії йому необхідно проводити під час досудового розслідування кримінального провадження.

В свою чергу заявник більше п`яти років перед органом досудового розслідування не ініціював проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій шляхом подання клопотань в порядку ст.220 КПК України, а тому не можна вважати, що він діяв з належною ретельністю та не зволікав із реалізацією наданих прав.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування постанови слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України ОСОБА_9 від 21.08.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000932 від 16.05.2013 року.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 є необґрунтованою, оскільки слідчим проведено повне всебічне та об`єктивне досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню і за його результатами прийняте законне, обґрунтоване та належним чином вмотивоване рішення.

Керуючись статтями 303, 309, 370, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого від 21 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000932 від 16 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3