печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
02.06.2021 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000054.

Слідчий або прокурор в судове засідання не з`явились, слідчий направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.
В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив наступне.
Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 13.04.2021 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів належать органи Національної поліції.

Статтями 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що поліцейським заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.04.2020 № 357 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2020 №443/34726) затверджено Інструкцію з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України (далі - Інструкція).

Відповідно до Інструкції сектор реагування патрульної поліції (далі - СРПП) це підрозділ патрульної поліції, який цілодобово забезпечує оперативне реагування на повідомлення про правопорушення або події, у межах компетенції здійснює їх розгляд, а також комплекс превентивних заходів шляхом патрулювання території обслуговування, виявлення та припинення правопорушень, застосування визначених законодавством поліцейських та інших заходів.

Основними завдання СРПП є: служіння суспільству, реалізація концепції «поліція та громада»; забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства та держави; протидія правопорушенням; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин, або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

01.02.2021 наказом начальника ГУНП в Київській області № 25 о/с ОСОБА_5 та ОСОБА_6 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділення № 2 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Зі змісту примітки до ст. 364 КК України вбачається, що службовими особами у ст. ст. 364, 368, 368-2, 369 Кодексу є особи, які постійно, тимчасово, чи за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представника влади чи місцевого самоврядування, тобто ОСОБА_5 здійснює функції представника влади та згідно з ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364

КК України є службовою особою.

Так, близько 19.00 год. 11.04.2021 працівниками поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при патрулюванні, у с. Войтове Броварського району Київської області був зупинений автомобіль ВАЗ 2107 під керуванням ОСОБА_7 .

У вказаний час та місці ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу, за попередньою змовою з ОСОБА_6 у службовому автомобілі при розмові з ОСОБА_7 , забрав у нього без складання жодних процесуальних документів водійське посвідчення та висловив останньому вимогу передати йому та ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 10 000 грн. за непритягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та повернення у подальшому водійського посвідчення. Також ОСОБА_5 надав ОСОБА_7 аркуш паперу де власноручно зазначив свій номер мобільного телефону НОМЕР_1 і сказав, що якщо останній знайде грошові кошти в сумі 10 000 грн., то щоб зателефонував, на що ОСОБА_7 був змушений погодитись.

Після цього, ОСОБА_7 звернувся до працівників правоохоронних органів та повідомив про незаконні дії.

У подальшому, у телефонній розмові 21.04.2021 близько 13:10 год. ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу, продовжуючи свої злочині дії, направлені на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди у вигляді готівкових коштів у сумі 10 000 грн., за попередньою змовою з ОСОБА_6 , повідомив на необхідність передачі йому неправомірної вигоди в сумі 10 000 грн та на наступний день зранку 22.04.2021 зателефонує до ОСОБА_7 і повідомить йому місце і час зустрічі для їх передачі.

Наступного дня, 22.04.2021 близько о 09:05 год, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на одержання неправомірної вигоди, узгодивши їх з ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 із номеру мобільного телефону НОМЕР_2 та повідомив, щоб він чекав у будинку по АДРЕСА_1 на його телефонний дзвінок. Однак, у цей же день ОСОБА_5 не зателефонував та зустрічі не відбулось.

У подальшому, 26.04.2021 близько 17.25 год. ОСОБА_5 , узгодивши свої дії з ОСОБА_6 , знаючи що ОСОБА_7 виїхав за межі с. Войтове, у телефонній розмові повідомив ОСОБА_7 , що якщо він буде вдома, по АДРЕСА_1 , то щоб зателефонував ОСОБА_5 .

Потім, 28.04.2021 близько 10.40 год. ОСОБА_5 , узгодивши свої дії з ОСОБА_6 , у телефонній розмові повідомив ОСОБА_7 , що якщо він буде у с. Войтове, Броварського району Київської області, щоб він зателефонував йому, на що ОСОБА_7 погодився.

Разом з цим, у невстановленому слідством час та місці, але не пізніше 28.04.2021, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на одержання неправомірної вигоди у вигляді готівких коштів в сумі 10 000 грн., залучили до одержання такої неправомірної вигоди ОСОБА_8 .

У подальшому, 28.04.2021 о 17.29 хв., перебуваючи біля будинку по АДРЕСА_1 , який винаймав ОСОБА_7 , останній у телефонній розмові повідомив ОСОБА_5 , що він знаходиться біля будинку. У вказаній розмові ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, узгоджені з ОСОБА_9 , повідомив ОСОБА_7 , що до нього приїде людина і щоб він їй довіряв, а також вказана особа розкаже що потрібно йому робити, і саме в цей час під`їхав на скутері раніше знайомий йому ОСОБА_10 і ОСОБА_5 по мобільному телефоні вказав саме на ОСОБА_10 .

При зустрічі ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_7 , що останній для ОСОБА_5 має передати йому грошові кошти, а він у свою чергу має повернути посвідчення водія. Однак ОСОБА_7 відмовився це робити, так-як йому не повернули посвідчення водія, на що ОСОБА_10 сказав почекати і йому потрібно від`їхати, щоб привезти посвідчення водія.

У подальшому, близько 17.50 год. 28.04.2021 ОСОБА_10 повернувся на територію біля будинку АДРЕСА_1 та віддав ОСОБА_7 посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 25.07.2015 Центром ДАІ 5901 (яке 11.04.2021 без складання жодних документів вилучив ОСОБА_5 ), на що ОСОБА_7 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів, у свою чергу, слідуючи вказівкам ОСОБА_11 передав ОСОБА_8 , який був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , неправомірну вигоду у вигляді готівкових коштів сумі 10 000 грн., які були заздалегідь ідентифіковані працівниками правоохоронних органів.

Після цього, близько 17:55 год 28.04.2021 до ОСОБА_12 підійшли працівники правоохоронних органів та представились, однак, ОСОБА_12 , вчинивши фізичний опір працівникам правоохоронних органів та здійснив втечу з місця скоєння кримінального правопорушення разом з одержаною вищевказаною неправомірною вигодою.

Таким чином, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , будучи працівниками правоохоронного органу, за пособництва ОСОБА_12 одержали від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 10 000 грн (десять тисяч гривень) за непритягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та повернення водійського посвідчення.

28.04.2021, о 18 год. 07 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у порядку, передбаченому положеннями ст. 208 КПК України був затриманий працівниками правоохоронних органів.

29.04.2021 ОСОБА_5 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2021 №757/23398/21-к, від 30.04.2021 №757/23392/21-к до підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 23:00 год до 06:00 год наступної доби.

Так, відповідно до протоколу огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 28.04.2021 на виконання постанови прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_13 від 19.04.2021 №31/2-724т у присутності двох понятих громадянину ОСОБА_7 вручено купюри в кількості 20 (двадцять) банкнот номінальною вартістю 500 (п`ятсот) гривень на загальну суму 10 000 (десять тисяч) гривень, з наступними серіями та номерами: ВХ5064619, СГ7919330, ЗЗ8835039, ВФ7230636, БР0959138, ЗБ6077214, УИ6628094, ЗД8016720, СГ1323962, ЛА6780123, МВ0518099, ФЗ3658303, ВЖ2808415, СГ1893919, ЗИ0573333, ЗД8035282, ЛГ3502491, БР7581726, ВЕ1266800, УИ7420483, для подальшої їх передачі, як неправомірної вигоди працівникам поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на вимогу останніх.

У подальшому, відповідно до протоколу огляду від 29.04.2021, свідок ОСОБА_10 добровільно видав предмет неправомірної вигоди, який він отримав від ОСОБА_7 для працівників поліції, а саме: грошові купюри в кількості 20 (двадцять) банкнот номінальною вартістю 500 (п`ятсот) гривень на загальну суму 10 000 (десять тисяч) гривень, з наступними серіями та номерами: ВЕ1266800, ВХ5064619, СГ7919330, ЗЗ8835039, ВФ7230636, БР0959138, ЗБ6077214, УИ6628094, ЗД8016720, СГ1323962, ЛА6780123, МВ0518099, ФЗ3658303, ВЖ2808415, СГ1893919, ЗИ0573333, ЗД8035282, ЛГ3502491, БР7581726, УИ7420483. У подальшому вищевказаній грошові кошти, вилучено та упаковано до спецпакету ДБР № S 2045174.

Відповідно до висновку від 11.05.2021 №СЕ-19/111-21/20848-ДД вищевказані 20 банкнот номіналом 500 гривень з наступними серіями та номерами: ВЕ1266800, ВХ5064619, СГ7919330, ЗЗ8835039, ВФ7230636, БР0959138, ЗБ6077214, УИ6628094, ЗД8016720, СГ1323962, ЛА6780123, МВ0518099, ФЗ3658303, ВЖ2808415, СГ1893919, ЗИ0573333, ЗД8035282, ЛГ3502491, БР7581726, УИ7420483 відповідають за способом друку та спеціальними елементами захисту грошовим знакам аналогічного номіналу та зразку, які знаходяться в офіційному обігу на території України. Вказані грошові кошти (об`єкт дослідження та первинна упаковка) поміщені в поліетиленовий спецпакет «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» № 5243463. Зазначені висновок експерта та спецпакет № 5243463 надійшли до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті відповідно до супровідного листа Київського НДЕКЦ від 13.05.2021 №19/111/17-3/23837.

Постановою від 24.05.2021 предмет неправомірної вигоди, а саме: вищевказані грошові кошти визнано речовим доказом.

Крім того, відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_7 останній повідомив, що номер телефону: « НОМЕР_1 » та під номером слово: «Валера», на аркуші папері власноручно написав ОСОБА_5 11.04.2021 близько 19:00 год. у своєму службовому автомобілі по вул. Перемоги, с. Войтове, Броварського району, Київської області та у подальшому передав йому. Також перед цим ОСОБА_5 без складання жодних процесуальних документів посвідчення водія ОСОБА_7 та висловив останньому вимогу передати йому та ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 10 000 грн. за непритягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та повернення у подальшому посвідчення водія. Якщо ОСОБА_7 знайде грошові кошти в сумі 10 000 грн., то щоб зателефонував ОСОБА_5 .

Аркуш паперу, на якому ОСОБА_5 власноручно написав свій номер телефону: « НОМЕР_1 » та під номером своє ім`я: « ОСОБА_14 », ОСОБА_7 долучив до своїх пояснень від 13.04.2021.

Вказаний аркуш паперу детально оглянуто відповідно до протоколу огляду від 13.05.2021, долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000054 та постановою від 13.05.2021 визнано речовим доказом.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У даному випадку, підставою застосування арешту майна - є заборона для осіб у володінні яких воно знаходиться віджувати, користуватись та видозмінювати майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речового доказу.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи викладене, в зв`язку з метою забезпечення збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт в кримінальному провадженні № 0000054 від 13.04.2021 на речові докази, а саме:

- грошові купюри в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень, а саме:

20 (двадцять) банкнот номіналом 500 (п`ятсот) гривень, з наступними серіями та номерами: ВЕ1266800, ВХ5064619, СГ7919330, ЗЗ8835039, ВФ7230636, БР0959138, ЗБ6077214, УИ6628094, ЗД8016720, СГ1323962, ЛА6780123, МВ0518099, ФЗ3658303, ВЖ2808415, СГ1893919, ЗИ0573333, ЗД8035282, ЛГ3502491, БР7581726, УИ7420483, які вилученні відповідно до протоколу огляду від 29.04.2021;

- аркуш паперу, на якому підозрюваний ОСОБА_5 власноручно написав свій номер телефону: « НОМЕР_1 » та під номером своє ім`я: « ОСОБА_14 », який свідком ОСОБА_7 долучено до своїх пояснень від 11.04.2021 та детально оглянутий відповідно до протоколу огляду від 13.05.2021.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1