1Справа № 335/3366/21 1-кп/335/518/2021
В И Р О К
02 липня 2021 року м.Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новогупалівка, Вільнянського району, Запорізької області, громадянки України, яка має вищу освіту, заміжня, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно працевлаштована на посаді начальника відділення «Укрпошта», яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України, -
25.09.2019 року ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прибула до Запорізького міського центру зайнятості, розташованого за адресою: Запоріжжя, вул. Рекордна, 16-Б, з метою отримання соціальної допомоги по безробіттю, у відповідності до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Далі, ОСОБА_4 надала працівникам Запорізького міського центру зайнятості заяву про надання статусу безробітної, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.
Так, на підставі поданої ОСОБА_4 заяви, Запорізьким міським центром зайнятості 25.09.2019 винесено наказ № НТ 191001 про надання ОСОБА_4 статусу безробітної, та наказом № НТ 191002 від 02.10.2019 останній призначено допомогу по безробіттю, яку остання отримувала щомісячно на банківський рахунок належної їй банківської карти в банку ПАТ «Приват Банк», в період часу з 02.10.2019 по 16.12.2019 та з 01.01.2020 по 27.06.2020.
Відповідно до п.п. 4, п. 5 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: приховування відомостей про працевлаштування на тимчасову роботу (у тому числі за межами України) або здійснення іншої діяльності за винагороду в період одержання допомоги по безробіттю.
Відповідно до пп. 8, п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.
Про те, в період часу з 28.08.2019 по 15.05.2020, на підставі договору про надання послуг №16807004 від 28.08.2019, ОСОБА_4 перебувала у цивільно-правових відносинах з ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн», та була звільнена згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 24.07.2020 №42.
Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Запорізького міського центру зайнятості, в порушення Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття», діючи з прямим умислом на отримання коштів по безробіттю, умисно приховала від провідного фахівця відділу надання соціальних послуг центру зайнятості відомості щодо працевлаштування на платній основі у ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн».
На підставі вище викладеного у відповідності до ст. 22 п. 2 пп. 18 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розірвання страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року № 7-1 та на підставі акту перевірки, яким встановлено порушення умов перебування на обліку в службі зайнятості як безробітного та незаконне отримання допомоги по безробіттю, директором Запорізького міського центру зайнятості винесено наказ № 382-о від 27.10.2020 про повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_4 в сумі 29 442,71 грн.
Таким, чином ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи зайнятою особою у період з 02.10.2019 по 16.12.2019 та з 01.01.2020 по 27.06.2020, шляхом обману, незаконно отримала допомогу по безробіттю у розмірі 29 442,71 грн., тим самим завдавши державним інтересам матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразилися у заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, визнала себе винною у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні в повному обсязі, щиро розкаялась у скоєному, надавши наступні пояснення по суті пред`явленого обвинувачення.
Так, 25.09.2019 року вона звернулась до Запорізького міського центру зайнятості, розташованого за адресою: Запоріжжя, вул. Рекордна, 16-Б, з метою отримання соціальної допомоги по безробіттю надавши відповідну заяву про надання статусу безробітної, в той час коли перебувала у цивільно-правових відносинах з ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн», після чого почала отримувати грошову допомогу по безробіттю.
Враховуючи те, що обвинувачена не оспорювала фактичні обставини справи і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням даних про особу обвинуваченої, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку.
З урахуванням викладених обставин, суд дійшов до переконання про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, часткове відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.
Обираючи обвинуваченій ОСОБА_4 вид та міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення та дані про її особу, яка раніше не судима, офіційно працевлаштована, заміжня, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.190 КК України в межах санкції статті, а саме у виді обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки такий вид покарання, на думку суду, є справедливим та співмірним, а також достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Потерпілим - Запорізьким міським центром зайнятості заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.
В обґрунтування позову зазначено про те, що наказом Запорізького міського центру зайнятості від 01.10.2019 № НТ 191001 ОСОБА_4 надано статус безробітної з 25.09.2019, наказом № НТ 191002 від 02.10.2019 їй призначено виплату допомоги по безробіттю з 02.10.2019 по 25.09.2020, як застрахованій особі залежно від страхового стажу.
За результатами розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення ОСОБА_4 встановлено, що маючи статус безробітного, вона не повідомила про перебування у цивільно-правових відносинах з ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» з 28.08.2019 по 15.05.2020 на підставі цивільно-правового договору № 16807004 від 28.08.2019.
Оскільки, безробітна ОСОБА_4 своєчасно не повідомила Запорізький міський центр зайнятості про те, що вона перебуває у цивільно-правових відносинах, вона повинна повернути суму виплаченої допомоги по безробіттю за період з 02.10.2019 по 16.12.2019 та з 01.01.2020 по 27.06.2020 в розмірі 29 442,71 грн.
З урахуванням того, що ОСОБА_4 у добровільному порядку було сплачено грошові кошти на загальну суму 2 700,00 грн., поверненню підлягає 26 742,71 грн., яку Запорізький міський центр зайнятості просить суд стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з вимогами частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.
Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
За таких обставин, виходячи з доведеності вини обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а також з урахуванням положень ст.ст. 1166 ЦК України, визнання обвинуваченою цивільного позову у повному обсязі, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.349, 368-371, 373, 374, 376, КПК України суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити їй покарання у виді у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 , обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов Запорізького міського центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення завданої матеріальної шкоди задовольнити.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1