Справа № 635/1912/21
Провадження № 1-кс/635/562/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 12.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 12.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за фактом відкритого заволодіння чужим майном, вчиненого групою осіб із проникненням у житло громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно до ч.1 ст.214 КПК України відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 12.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та розпочато досудове розслідування.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.03.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з 08:20 по 08:45, перебуваючи біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно та повторно, невстановленим під час досудового розслідування шляхом проникли на територію вказаного домоволодіння, після чого шляхом відкриття дверей проникли до будинку за вищевказаною адресою, який належить потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та у якому на момент вчинення кримінального правопорушення перебувала донька потерпілого ОСОБА_9 . Після чого, відкрито викрали наступне майно, а саме: смарт-телевізор торговой марки «Kivi», чорного кольору, діагоналлю 42 дюйма, ноутбук торгової марки MacBook Air 13 2017, 256gb, сірого кольору, ноутбук торгової марки «DELL», чорного кольору, 512gb, мобільний телефон iPhone 6S 32Gb, золотого кольору, мобільний телефон Samsung A10s 2/32 Gb, чорного кольору, мультимедійний проектор торгової марки «ACER», чорного кольору, системи DLP, біжутерію, а саме одну сережку золотого кольору з мармурними вставками які знаходились у дерев`яній шухлядці, парфум торгової марки «Eclat» об`ємом 100 мл., грошові кошти у сумі 400 (чотириста) доларів США, грошові кошти у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) євро, а також паспорт громадянки Угорщини с/н НОМЕР_1 на ім`я дружини потерпілого ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли у невідомому напрямку та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому - ОСОБА_8 .

Вказане кримінальне правопорушення злочин, згідно положень ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких.
В судовому засіданні прокурором та слідчим підтримано зазначене клопотання, з посиланням на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні та вичинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.
В провадженні Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000215 від 12.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

16.03.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Обґрунтованість підозри відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколами впізнання осіб за фотознімками.
Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він є громадянином України, уродженцем

с. Золоторунне, Кокчетавської області, Казахстан, офіційно не працевлаштований, одружений, має двох неповнолітніх дітей, які з останнім не проживають, має неповну середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, є уродженцем с. Золоторунне, Кокчетавської області, Казахстан, офіційно не працевлаштований, одружений, має двох неповнолітніх дітей, які з останнім не проживають, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , то без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. В даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.
Окрім того, відповідно п.3 ч.1 ст.177 КПК України ОСОБА_5 , може встановити місцезнаходження потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити незаконний психологічний чи навіть фізичний вплив на них з метою зменшення провини, або взагалі з метою відмови від надання ними викривальних показань, для уникнення кримінальної відповідальності та покарання, що зокрема, підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Наявні обґрунтовані підстави вважати, підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, що у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені обставини вказують на відсутність будь-якого впливу на поведінку підозрюваного ОСОБА_5 з боку його родичів та близьких, неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, та обумовлюють існування ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.

На підставі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.
Відповідно до ст. 194 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідноп.48рішення "Чеботарь проти Молдови"№ 3561/06від 13.11.2007р.Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст.5,1(с),поліція незобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також необов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року,п.32,SeriesA,№ 182та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність прокурором та слідчим обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, які свідчать про вчинення тяжкого злочину в умовах очевидності, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 8 років, у зв`язку з чим без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може покинути територію Харківської області, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, одружений, має дітей, з сім`єю не проживає, постійного місця проживання не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що обґрунтовано свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного та можливість його переховування від правоохоронних органів та суду. Крім того, інкримінований злочин ОСОБА_5 вчинив під час іспитового строку, встановленого вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 11.11.2020.

Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, специфіку скоєного злочину, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, дані про його особу, обставини, передбачені ст. 194 КПК України, що доведені прокурором у судовому засіданні, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку суду, не стримають підозрюваного від спроби переховуватись та впливати на потерпілого та свідків. Таким чином, суд вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити, але визначення розміру застави в даному випадку суд вважає обов?язковим.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, його вік, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму застави у розмірі 90 800,00 грн.

Керуючись ст. 193 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 12.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 15.05.2021 включно, взявши його під варту в залі суду негайно.
В решті клопотання відмовити.
Встановити строк дії ухвали до 15.05.2021.
Визначити суму застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 90 800,00 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот гривень), які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматися від спілкування з потерпілими, а також особами, допитаними в якості свідків у ході досудового розслідування;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 .
Нагляд за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Харківської окружної прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той саме строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.
Повний текст ухвали проголошено 18.03.2021.
Слідчий суддя ОСОБА_1