Провадження № 1-кп/947/757/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000245 від 12.04.2021 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженеця м. Новосибірськ, Російської Федерації, ромської національності, одруженого, без освіти, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.04.2021 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 14/1 по вул. Архітекторська в місті Одесі, побачив легковий автомобіль марки «Ford Galaxy», д.н. НОМЕР_1 (литовська реєстрація), 2001 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , визначив його об`єктом свого злочинного посягання, після чого у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, для подальшого його продажу на запчастини.
Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, розуміючи що транспортний засіб знаходиться у непрацездатному стані, оскільки колеса спущені, ОСОБА_6 , близько 13 гол. 05 хв. зателефонував та замовив послуги евакуатора.
В подальшому, цього ж дня, близько 13:50 годин, за вищевказаною адресою прибув спеціалізований вантажний автомобіль-евакуатор «Opel Movano», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , з яким зустрівся ОСОБА_6 та повідомив водія евакуатора про необхідність перевезення автомобіля «Ford Galaxy», д.н, НОМЕР_1 за іншою адресою, при цьому не повідомляючи ОСОБА_7 про свій умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Після чого, водій автомобіля-евакуатора ОСОБА_7 не знаючи намірів ОСОБА_6 , направлених на незаконне заволодіння транспортним засобом, завантажив на спеціалізований вантажний автомобіль-евакуатор «Opel Movano», д.н. НОМЕР_3 , належний ОСОБА_5 автомобіль марки «Ford Galaxy», д.н. НОМЕР_1 та відвіз вказаний автомобіль за адресою, яку вказав йому ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_3 , тим самим ОСОБА_6 незаконно заволодів транспортним засобом.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.
02.07.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_6 з однієї сторони та потерпілим ОСОБА_5 з другої сторони було складено угоду про примирення.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угода про примирення з потерпілим складені із дотриманням вимог КПК України.
Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.
Згідно вищевказаної угоди про примирення вбачається, що ОСОБА_6 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України, щиро шкодує та розкаюється в скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального провадження, відшкодував потерпілому завдану матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі.

Водночас сторони прийшли до угоди про те, що враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, скоїв нетяжкий злочин вперше, що свідчить про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, сторони угоди про примирення погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 у вигляді обмеження волі строком на 3 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рок, з покладенням відповідних обов`язків.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_6 .

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Будучи допитаним у підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_6 визнав себе винним у повному обсязі та цілком підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладенні в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, просив суд, суворо не карати та запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладання та затвердження угоди, просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав укладання угоди про примирення.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, оскільки санкція статті 289 ч.1 КК України, передбачає покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк
В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 , повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх невиконання.

Оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_6 , узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази суд віршує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 314, 370-374, 394, 473-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 02.07.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_6 з однієї сторони та потерпілим ОСОБА_5 з другої сторони затвердити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню стягнути з ОСОБА_6 у розмірі 2615 (дві тисячі п`ятнадцять) гривень 20 копійок, на користь держави.
Речові докази вважати повернутими за належністю.
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення:

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1