ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/4233/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/407/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 187 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 16 березня 2020 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 16 березня 2020 року ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чардара, Чимкентської області, Казахстану, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше засудженого: 04.04.2008 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 16.01.2013р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 187 до 4 років позбавлення, звільненого 11.01.2017 року умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 11 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років із конфіскацією майна.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз, у сумі 2473 грн. 10 коп.
До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та взято його під варту у залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту його затримання, а саме з 16 березня 2020 року.

Вказаним вироком встановлено, що 11 листопада 2017 року близько 12.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , разом з потерпілим ОСОБА_9 вживав алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_9 продемонстрував ОСОБА_7 наявний у нього револьвер марки «Snipe 4» калібру 4 мм для відстрілу патронів «Флобера». Після цього у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я. Так, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, повторно, шляхом вільного доступу, вихватив з рук ОСОБА_9 револьвер марки «Snipe 4», калібру 4 мм для відстрілу патронів «Флобера», виготовлений згідно ТУ У 25.4-35473897- 001:2012, визнаний придатним до використання, у технічно-справному стані, вартістю, згідно судово-товарознавчої експертизи № 59 від 15.11.2017р., 4975 грн. та здійснив напад, шляхом нанесення удару правою рукою з револьвером в область лівої частини обличчя, від чого ОСОБА_9 впав та втратив свідомість. Згідно висновку судово- медичної експертизи № 388-4/17 від 28.11.2017, у потерпілого мають місце: синець з садном у поперековій ділянці, великий синець на обличчі зліва з крововиливом у білкову оболонку лівого ока, а також синець на тильній стороні лівої кисті; 2-3 пальців та підголовчатий вколочений перелам 5-ї п`ясної кістки лівої кисті. Вказані ушкодження утворилися внаслідок ударних дій тупих твердих предметів, не виключно, що в час - 11.11.2017 року. За ступенем тяжкості вказаний перелам кваліфікується за критерієм тривалості розладу здоров`я як ушкодження середнього ступеню тяжкості, синці та садна - легке тілесне ушкодження без короткочасного розладу здоров`я (до 6 діб).
Після чого ОСОБА_7 викрав наявну в кухні ланцюгову електричну пилку «Урал», ПЦ-2400, темно-синього кольору, у технічно-справному стані, вартість якої згідно судово-товарознавчої експертизи № 59 від 15.11.2017р. становить 1983 грн., яка належить потерпілому ОСОБА_9 , та покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальний збиток, згідно висновку товарознавчої експертизи № 59 від 15.11.2017р., на загальну суму 6958 грн.

Не погодившись з рішенням районного суду захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 подали на нього апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок районного суду та ухвалити законне рішення.
Обґрунтовуючи свою вимогу, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції невірно надано оцінку доказам у цьому кримінальному провадженні, інкримінований йому злочин він не вчиняв, свідок ОСОБА_10 оговорив його, а потерпілий ОСОБА_9 постійно змінював свої показання. Крім того, обвинувачений вказує, що під час досудового розслідування йому безпідставно було відмовлено у проведенні очної ставки з потерпілим та свідком ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 16 березня 2020 року і закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.187 КК України.
В своїх апеляційних доводах захисник посилається на те, що суд не дослідив обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення; показання свідка ОСОБА_10 є неправдивими. Також, суд допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження - висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Аналізуючи надані стороною обвинувачення до суду докази у їх сукупності, захисник зазначає, що поза розумним сумнівом не було спростовано твердження обвинуваченого про його непричетність до вчинення злочину.
Захисник також зазначає, що судом безпідставно визнано допустимими наступні докази: протокол огляду місця події від 16.11.2017, проведеного за участю ОСОБА_10 за місцем його мешкання; заяву ОСОБА_10 від 16.11.2017 щодо надання добровільної згоди на проведення огляду його житла; протокол від 17.11.2017 огляду предметів - електричної пили «Урал» ПЦ-2400; протокол від 16.11.2017 огляду предмету - сліду, схожого на низ підошви взуття, вилучений при проведенні вищевказаного незаконного огляду житла ОСОБА_10 та зафіксований на гіпсовий зліпок із фіксацією сліду низу підошви взуття; протокол пред`явлення речей до впізнання від 25.11.2017 р.; протокол огляду місця події від 22.11.2017 року, проведеного у конвойному приміщенні Чугуївського міського суду та під час якого у ОСОБА_7 вилучена одна пара взуття; протокол огляду предметів від 22.11.2017 року; висновок експерта №1255 від 28.11.2017 року.
Як зазначає апелянт, у вироку суду відсутня оцінка показанням потерпілого ОСОБА_9 щодо викрадення належного йому майна двома особами « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_12 », а не однією особою - ОСОБА_7 , а також заяві потерпілого ОСОБА_13 про вчинення злочину від 15.11.2017
Окрім цього, у вироку судом не надано оцінки та не спростовано покази обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його відвідування потерпілим на дому вже після того, які він повернувся від останнього та, начебто, вчинив злочин.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги сторони захисту, а також заперечення прокурора, який вважав оскаржуваний вирок законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що усі апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційні доводи захисника та обвинуваченого щодо недоведеності вини ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням за ч.2 ст.187 КК України є безпідставними, оскільки в повному обсязі спростовуються доказами сторони обвинувачення, які суд безпосередньо дослідив в судовому засіданні за участю сторін та надав їм належну оцінку у вироку.
Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як убачається з оскаржуваного судового рішення, висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за викладених у вироку обставин ґрунтуються на доказах, досліджених та належно оцінених у судовому засіданні.
Суд зробив висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину на підставі показань потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .
Крім того, судом першої інстанції співставлено, проаналізовано і покладено в основу обвинувального вироку дані, що містяться у: протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.11.2017 року; заяві ОСОБА_10 від 16.11.2017 року про надання добровільної згоди на огляд його місця мешкання; протоколі огляду місця події від 16.11.2017 року та фототаблицею до нього, проведеного за участю ОСОБА_10 за місцем його мешкання; протоколі огляду предметів від 17.11.2017 та фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто електрична пила «Урал» ПЦ-2400, яка визнана речовим доказом та приєднана до справи і передана на зберігання власнику під розписку; протоколі огляду предметів від 16.11.2017, згідно якого оглянуто слід, схожий на низ підошви взуття, який зафіксований на гіпсовий зліпок із фіксацією сліду низу підошви взуття, який визнаний речовим доказом та приєднаний до справи і переданий до камери схову Чугуївського ВП; протоколі пред`явлення речей до впізнання від 25.11.2017 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав пред`явлену річ під № 1 пилка «Урал» ПЦ2400»; протоколі огляду місця події від 22.11.2017 та фототаблицею до нього за участю ОСОБА_7 ; протоколі огляду предметів від 22.11.2017 року, згідно якого оглянута одна пара взуття, схожого на «берці», чорного кольору з написом «Talan», розміру 45, яка визнана речовим доказом та приєднана до справи і передана на зберігання до камери схову Чугуївського ВП; висновках експертів № 388-Ч/17 від 15.11.2017 року, № 59 від 22.11.2017 року та № 1255 від 28.11.2017 року та фототаблицею до нього.
В ході судового розгляду в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 надав показання про те, що він разом з обвинуваченим та ОСОБА_16 розпивали спиртні напої та через деякий час ОСОБА_16 пішов, а він у розмові з обвинуваченим повідомив йому про те, що в нього є пістолет, на що обвинувачений попросив його показати зброю та що він погодився і виніс пістолет, тримаючи його у руках, а обвинувачений вирвав з рук зброю та наніс один удар йому по голові, після чого він втратив свідомість, а, отямившись, він почав вимагати викликати «швидку» і знов втратив свідомість, але у поліцію боявся звертатись, однак потім звернувся у поліцію.
Свідок ОСОБА_14 під час його допиту в суді першої інстанції пояснив, що дійсно в цей день він розпивав спиртні напої у потерпілого, де був також ОСОБА_17 , він пішов раніше, протерпілий та обвинувачений залишились.
Свідок ОСОБА_15 , що проживає разом з потерпілим, надала в суді першої інстанції показання про те, що в той день вона прийшла з роботи та виявила побитого потерпілого, який пояснив їй, що його побив ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 388-Ч/17 від 15.11.2017 року, встановлено, що у ОСОБА_9 мали місце наступні ушкодження: синець з садном у поперековій ділянці, великий синець на обличчі зліва з крововиливом у білкову оболонку лівого ока, а також синець на тильній лівої стороні кисті та 2-3 пальців та підголовчатий вколочений перелом 5-ої п`ясної кістки лівої кисті; вказані ушкодження утворилися внаслідок ударних дій тупих твердих предметів, не виключено, що в час, який вказаний у постанові 11.11.2017; за ступенем тяжкості перелом кваліфікується по критерію тривалості розладу здоров`я як ушкодження середнього ступеню; синці та садна легке тілесне ушкодження без короткочасного розладу здоров`я (до 6 діб).

Колегія суддів не погоджується з апеляційними доводами захисника про те, що, згідно показань потерпілого ОСОБА_9 , злочин стосовно останнього було вчинено двома особами « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_12 », оскільки спростовуються вищенаведеними показаннями самого потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , які надавали чіткі і послідовні показання в суді першої інстанції, були попереджені про кримінальну відповідальність про надання завідомо неправдивих показань та зазначили в суді першої інстанції, що підстав оговорювати обвинуваченого вони не мають.
Згідно ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, у зв`язку з чим апеляційні доводи сторони захисту в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, вини обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив в суді першої інстанції, що у листопаді 2017 у нього на горищі з його дозволу поліцейські знайшли електричну пилку замотану в лахміття.
Згідно відомостей протоколу огляду місця події від 16.11.2017 року та фототаблицею до нього, проведеного за участю ОСОБА_10 за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено сліди пальців рук на відрізках липкої стрічки, сліди підошви взуття на гіпсовому зліпку та електропилку «Урал» ПЦ-2400.
Твердження захисника про безпідставність визнання протоколу огляду місця події від 16.11.2017 року за участю ОСОБА_10 внаслідок відсутності законних підстав для проведення цієї слідчих дій є надуманими, з наступних підстав.
Згідно відомостей матеріалів кримінального провадження, свідком ОСОБА_10 16.11.2017 року добровільно наданий письмовий дозвіл на проведення огляду його місця мешкання за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 арк. 24).
Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 16.11.2017 року, свідок ОСОБА_10 , а також двоє понятих, які були присутніми при проведенні слідчого дії, будь-яких зауважень не мали (т.1 акр.25-27).
Слідчий Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 , за погодженням прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_19 , звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з письмовим клопотанням від 17.11.2017 року про надання дозволу на проведення обшуку на території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , яке було задоволено ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 21.11.2017 року (т.1 арк. 33-35, 36-37).
Таким чином, протокол огляду місця події від 16.11.2017 року та фототаблиці до нього є допустимим та належним доказом у цьому кримінальному провадженні.

Під час пред`явлення речей до впізнання від 25.11.2017 року потерпілий ОСОБА_9 пред`явлено для впізнання чотири електричні пилки і ним впізнана річ під № 1 пилка «Урал» ПЦ2400» темно-синього кольору.
Доводи захисника ОСОБА_8 про необхідність визнання недопустимим доказом протокол пред`явлення речей до впізнання від 25.11.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_9 з тієї підстави, що потерпілому було надано на впізнання лише три предмети, - є безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються змістом цього протоколу, згідно відомостей якого, потерпілому ОСОБА_9 під час цієї слідчої дії було надано на впізнання чотири електричні пили: 1) електрична пила «Урал» ПЦ-2400, темно-синього кольору; 2) електрична пила «Forte Fes 23-40b», червоного кольору; 3) електрична пила «Кентавр СП-183», жовтого кольору; 4) електрична пила «Grunhelm Ges18-35b», зеленого кольору. впізнана річ під № 1 пилка «Урал» ПЦ2400» темно-синього кольору та потерпілий впізнав річ під № 1 (т.1 арк. 67-69).
За таких обставин, доводи захисника про невідповідність протоколу пред`явлення речей до впізнання від 25.11.2017 року вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі ст.ст.104, 223, 229, 231 КПК України, та необхідність визнання його недопустимим доказом є необґрунтованим та безпідставним.
Окрім цього, згідно відомостей протоколу огляду місця події від 22.11.2017 року та фототаблицею до нього, проведеного у конвойному приміщенні Чугуївського міського суду за адресою: м. Чугуїв, пл. Соборна, 2-А, та за участю двох понятих, у ОСОБА_7 з його добровільної письмової згоди вилучена одна пара взуття, схожого на «берці», чорного кольору, розміру 45 (т.1 арк. 86-90), у зв`язку з чим це письмовий доказ також є допустимим.
Згідно відомостей, які містяться у протоколі огляду предметів від 22.11.2017 року, оглянута одна пара взуття, схожого на «берці», чорного кольору з написом «Talan», розміру 45. Постановою слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 від 22.11.2017 року, пара взуття, схожого на «берці», чорного кольору з написом «Talan», розміру 45, визнана речовим доказом та приєднана до справи і передана на зберігання до камери схову Чугуївського ВП (т.1 арк. 91, 92-93).
Відповідно до даних протоколу огляду предметів від 16.11.2017, слід схожий на низ підошви взуття, який зафіксований на гіпсовий зліпок із фіксацією сліду низу підошви взуття. Постановою слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 від 16.11.2017 року, гіпсовий зліпок із фіксацією сліду низу підошви взуття визнаний речовим доказом, приєднаний до справи і переданий до камери схову Чугуївського ВП (т.1 арк. 43, 44-45).
Згідно висновку експерта № 1255 від 28.11.2017 року та фототаблицею до нього за результатами проведеної трасологічної експертизи, слід низу підошви взуття, зафіксований гіпсовим зліпком розміром 246х167х45 мм, міг залишитися від контакту з лівим черевиком пари черевиків, наданих на дослідження у полімерному пакеті білого кольору розміром 59х40 см з рукописним текстом «22.11.2017р. за адресом: АДРЕСА_4 , вилучено у ОСОБА_20 , одна пара берців чорного кольору, розмір 45 із шнурками», або іншим взуттям, низ підошви якого схожий за рельєфним малюнком та розмірними характеристиками з низом підошви черевика на ліву ногу пари досліджуваних черевиків (т.1 арк. 129-132).
Апеляційні доводи сторони захисту про те, що інкримінований ОСОБА_20 злочин міг вчинити свідок ОСОБА_10 , на думку колегії суддів, є суб`єктивними та необґрунтованими, так як повністю спростовуються вищенаведеними письмовими доказами та показаннями потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , які вони надавали в суді першої інстанції та викладені в оскаржуваному вироку, відповідають їх показанням, які вони надали в ході судового розгляду.
Будь-яких доказів про те, що свідки та потерпілий не могли пам`ятати події, які вони сприймали особисто, обвинуваченим та його захисником суду апеляційної інстанції не надано, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника в цій частині є безпідставною.
За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції навів в оскаржуваному вироку ті докази, в тому числі показання свідків, які вважав необхідним та достатнім для підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_20 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_20 не вчиняв злочин стосовно потерпілого ОСОБА_9 , оскільки, згідно висновку експерта №1749 від 28.11.2017 року, один слід пальця руки та один слід долоні руки, виявлені на цепній електричній пилі «Урал» ПЦ-2400 в ході огляду місця події від 16.11.2017 року, визнані непридатними для ідентифікації особи є безпідставними , оскільки у вироку наведено достатньо інших доказів, які без сумнівів доводять винуватість ОСОБА_20 .

У вироку суду в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_20 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки. Місцевим судом повністю дотримані вимоги чинного законодавства, досліджено усі обставини кримінального провадження та оцінено надані докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки стороною захисту не доведено наявність підстав для виправдання обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням чи скасування оскаржуваного вироку, з урахуванням доводів, наведених в апеляційних скаргах.
Отже, версія і доводи обвинуваченого та його захисника про незгоду з оскаржуваним вироком суду першої інстанції, а також щодо суперечливості та відсутності достовірних доказів на підтвердження його вини у вчиненні вищезазначених злочинів, мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні апеляційних скарг сторони захисту.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 16 березня 2020 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді