Провадження 1-кс/127/9214/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи до якої застосовується екстрадиційна перевірка ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2021, відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується НЦБ Інтерполу в Російській Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 Кримінально кодексу Російської Федерації (незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах), за фіксації судового розгляду за допомогою технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді надійшло клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії покладених обов`язків відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Верх-Ісетського районного суду міста Єкатеринбурга Свердловської області Російської Федерації перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 (IAGODKIN Efim) у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації.

Стосовно ОСОБА_4 26.11.2015 старшим слідчим відділу № 9 СУ УМВС Росії по м. Єкатеринбургу винесено постанову про притягнення його в якості обвинуваченого за вчинення зазначеного злочину у кримінальній справі № 151435009.

Постановою Верх-Ісетського районного суду м. Єкатеринбург від 25.12.2015 у справі № 1-670/2015 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та його оголошено у розшук.

Стосовно ОСОБА_4 26.10.2016 старшим оперуповноваженим ОУР ОП № 9 УМВС Росії по м. Єкатеринбург винесено постанову про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук.

Відповідно до «червоної картки» Генерального Секретаріату Інтерполу (індивідуальний звіт) з контрольним номером 2017/169078 встановлено, що ОСОБА_4 перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту, з діючим терміном арешту до 13.06.2022.

Інспектором прикордонної служби I категорії майстром 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку ст. 208, 582 КПК України 23.01.2020 в 00 годин 40 хвилин розшукуваного ОСОБА_4 затримано.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2020 до ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.

До Офісу Генерального прокурора надійшов запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому злочину.

Офісом Генерального прокурора 14.02.2020 Закарпатській обласній прокуратурі доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , в порядку ст. 587 КПК України, а також звернутися до суду з клопотанням про застосування до нього екстрадиціного арешту.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2020 до ОСОБА_4 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентному органу Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації.

Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2020, 12.06.2020, 09.07.2020, 06.08.2020, 01.09.2020, 27.11.2020 та 05.01.2021 визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою та йому продовжувався застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), востаннє до 23.01.2021.

Офісом Генерального прокурора відповідно до ч. 3 ст. 574 КПК України, запит про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 29.05.2020 надіслано за належністю до Міністерства юстиції України, оскільки російська сторона надіслала уточнений запит з проханням розглянути питання про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 на підставі Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, оскільки кримінальна справа стосовно нього перебуває у провадженні суду. Виконання доручення Офісу Генерального прокурора від 14.02.2020 після надходження до Закарпатської обласної прокуратури звернення Міністерства юстиції України припинено.

Проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , в порядку ст. 587 КПК України, Міністерство юстиції України 12.06.2020 доручило Закарпатській обласній прокуратурі.

Закарпатською обласною прокуратурою 25.09.2020 завершено екстрадиційну перевірку щодо громадянина ОСОБА_4 та за її результатами складено висновок, який з матеріалами екстрадиційної перевірки надіслано до Міністерства юстиції України для прийняття рішення відповідно до вимог ст. 590 КПК України.

Закарпатською обласною прокуратурою 23.11.2020 з Міністерства юстиції України отримано лист про те, що Міністерство юстиції України звернулося до Державної міграційної служби України з проханням повідомити, чи звертався ОСОБА_9 із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та інформувати у якому статусі перебуває зазначена особа на території України.

До обласної прокуратури 12.01.2021 надійшов лист ГУ ДМС в Закарпатській області про те, що ОСОБА_4 подано звернення про намір отримати захист в Україні.

Наказом заступника Міністра юстиції України від 15.01.2021 прийнято рішення про видачу ОСОБА_4 до Російської Федерації.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до його фактичної передачі компетентному органу Російської Федерації строком на два місяці, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час доби з 22 до 09 години наступного дня без дозволу прокурора або суду, здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, до 19.03.2021.

До Вінницької обласної прокуратури 05.02.2021 надійшов лист Міністерства юстиції України про передачу матеріалів ектрадиційної перевірки із Закарпатської обласної прокуратури та Міністерством юстиції Украйни доручено вжити заходів щодо продовження дії запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

Також 23.02.2021 до обласної прокуратури надійшов лист Міністерства юстиції України про скасування наказу Міністерства юстиції України від 15.01.2021 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 з України до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.

Із матеріалів екстрадиційної перевірки Закарпатської обласної прокуратури обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , які надійшли до Вінницької обласної прокуратури 01.03.2021 установлено наступне.

Згідно з матеріалами запиту розшукуваний є громадянином Російської Федерації.

Інкримінований ОСОБА_4 злочин за законодавством України відповідає ч. 2 ст. 309 КК України (незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах), є нетяжким злочином.

За злочин, у зв`язку з яким запитується видача ОСОБА_4 передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року.

Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинений злочин не минув.

Міністерством юстиції України 12.03.2021 Вінницькій обласній прокуратурі доручено подальше проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_9 , в порядку ст. 587 КПК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.03.2021 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до його фактичної передачі компетентному органу Російської Федерації строком на два місяці, із залишенням покладених ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 18.05.2021.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2021 у задоволенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 25.05.2021 апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2021 без змін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду або прокурора; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк до двох місяців, тобто до 10.08.2021.

За повідомленням управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 30.07.2021 ОСОБА_4 знаходиться у процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та документований довідкою за захистом в Україні № 010882 строком дії до 03.08.2021, остаточне рішення за заявою ОСОБА_4 Державною міграційною службою України не прийнято.

Відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до остаточного розгляду заяви у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 589 КПК України особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.

Враховуючи зазначене, завершити екстрадиційну перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 на сьогодні не можливо.

До ОСОБА_4 з 23.01.2020 до 21.01.2021, відповідно до ст. 584 КПК України був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), з 21.01.2021 по 14.05.2021, у відповідності до ст. ст. 181, 585 КПК України, у вигляді домашнього арешту, з 10.06.2021 по 10.08.2021, у відповідності до ст. ст. 179, 585 КПК України, особисте зобов`язання.

Згідно зі ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбаченими цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

Відповідно до ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Виходячи з положень ст. 9 Конституції України, ст. 26 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів, ст. ст. 15, 19 Закону України «Про міжнародні договори України» існує пріоритет міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, над національним законом, і якщо таким міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

У відповідності до ч. 1 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування цього запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, згідно з положеннями ч. 2 ст. 585 КПК України зазначаю, що ОСОБА_4 з 2016 року перебуває у міжнародному розшуку, таким чином ухиляючись від суду, покарання за інкримінований злочин, передбачений ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації становить від 3 до 10 років позбавлення волі, має середній вік та добрий стан здоров`я.

Проживаючи з сімє`ю в м. Вінниця, а раніше тривалий час в Королівстві Іспанія не гарантує того, що ОСОБА_4 не може безперешкодно виїхати на проживання в іншу місцевість або країну.

Крім того, повідомляю, що ОСОБА_4 в лютому 2021 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП (порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях).

На сьогодні, потреба у видачі ОСОБА_4 компетентному органу Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності не відпала.

За таких обставин, продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, гарантуватиме запобігання втечі ОСОБА_4 для забезпечення у подальшому його видачі до Російської Федерації.

Строк проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 Міністерством юстиції України продовжено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, ст. 26 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів, ст. 9 Конституції України, ст. ст. 15, 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 9, 29, 177, 179, 194, 199, 585 КПК України, прокурор просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому, просив слідчого суддю продовжити строк покладених на підозрюваного обов`язків.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник не заперечили проти клопотання прокурора.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до частини першої статті 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Згідно з частиною четвертою статті 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини восьмої статті 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Положеннями частини першої та другої статті 585 КПК України закріплено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати, щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:

1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;

2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;

3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;

4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Частиною десятою статті 584 КПК України визначено, що екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Відповідно до частини одинадцятої статті 584 КПК України у межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Відповідно до частини четвертої статті 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з пунктом 2 статті 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованою Верховною Радою України 10 листопада 1994 року, видача для притягнення до кримінальної відповідальності провадиться за такі діяння, які за законами запитуючої і запитуємої Договірних Сторін є наказуємими і за вчинення яких передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк не менше одного року або більш тяжке покарання.

Відповідно до частини першої та другої статті 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаній із триманням під вартою (екстрадиційним арештом). При цьому слідчий суддя обов`язково має врахувати: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Відповідно до положень частини першої статті 586 тимчасовий арешт або запобіжний захід припиняється в разі, якщо:

1) центральний орган України в передбачені міжнародним договором України строки не отримав запит про видачу особи (екстрадицію);

2) під час екстрадиційної перевірки встановлено обставини, за наявності яких видача особи (екстрадиція) не здійснюється;

3) компетентний орган іноземної держави відмовився вимагати видачу особи;

4) центральним органом України прийнято рішення про відмову у видачі особи (екстрадиції).

Згідно з частиною першою статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КРК України.

Крім того, відповідно до вимог частини шостої статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Статтею 585 КПК України не передбачено граничний строк застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а отже запобіжний захід у виді особистого зобов`язання може тривати як в межах строку застосування запобіжного заходу у виді екстрадиційного арешту, так і з метою забезпечення видачі особи (екстрадиції).

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання Офісом Генерального прокурора продовжено строк проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 ..

Разом з тим, строк дії обов`язків покладених на ОСОБА_10 при застосуванні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання закінчується 10 серпня 2021 року.

Таким чином, врахувавши обставини досліджені в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, покладених ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на два місяці.

Клопотання прокурора в частині продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає необгрунтованим, оскільки відповідно до вимог КПК України такий вид запобіжного заходу не має строку дії, а тому в цій частині клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 195, 196, 202, 405, 407, 422, 585 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Продовжити строк застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, покладених ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду або прокуратури;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в"їзд в Україну.

Строк дії обов`язків продовжити до 09 жовтня 2021 року, в межах строку екстрадиційної перевірки.

Строк дії ухвали суду визначити в межах дії покладених на особу обов`язків, тобто до 09 жовтня 2021 року.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя