справа № 488/1019/21
номер провадження № 1-кп/488/278/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 року
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши в судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Раздан, Вірменія, вірменіна, громадянина України, освіта середня, фізична особа підприємець, раніше не судимий, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
за ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 10.11.2020 у темний час доби, близько 17 години 20 хвилин , керуючи автомобілем «Toyota Mark 2 1.8» (р.н. НОМЕР_1 ), рухався по освітленій, сухій асфальтованій проїзній частині просп. Богоявленського, із двостороннім рухом, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, на території м. Миколаєва у напрямку вул. 1 - ї Козацької та магазину «Епіцентр», з увімкненим ближнім світлом фар головного освітлення, зі швидкістю 50 км/год.
В цей час, при наближенні до регульованого перехрестя просп. Богоявленського та вулиці, по напрямку руху до вул. 1 - ї Козацької та магазину «Епіцентр», назустріч ОСОБА_6 , в межах своєї смуги, рухався вантажний автомобіль «Renault Magnum AE 430» (р.н. НОМЕР_2 ), у з`єднанні з напівпричепом «Krone SDP 27» (р.н. НОМЕР_3 ), під керуванням водія ОСОБА_8 .
Зупинившись у лівого краю проїзної частини своєї смуги руху на вищевказаному перехресті та увімкнувши показник лівого повороту, водій ОСОБА_6 розпочав виконувати маневр повороту ліворуч, під час виконання якого грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, та 16.6 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), а саме: будучи зобов`язаним знати і неухильно виконувати вимоги цих правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, перед початком руху, перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора не надав дорогу водію автомобіля «Renault Magnum AE 430» (р.н. НОМЕР_2 ), у з`єднанні з напівпричепом «Krone SDP 27» (р.н. НОМЕР_3 ), ОСОБА_8 , що рухався прямо у зустрічному напрямку, виїхав на вищевказане перехрестя та допустив зіткнення з вказаним вантажним автомобілем на його смузі руху по напрямку руху до вул. Маячної в межах даного перехрестя.
В результаті ДТП пасажир автомобіля «Toyota Mark 2 1.8» (р.н. НОМЕР_1 ), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи, як вони викладені в обвинувальному акті. Обставини порушення ним правил безпеки дорожнього руху, внаслідок яких сталася ДТП, що спричинило заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_9 не оспорював також. Суду показав, що рухаючись у згаданий час по дорозі, він перестроївся у лівий ряд та мав намір здійсювати поворт ліворуч, він не пам`ятає за яких обставин він не надав дорогу водію зустрічного транспорту..
Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності та допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що про пригоду дізналася по телефону. Обвинуваченого характеризує виключно з позитивного боку, як чуйну, доброзичливу, роботящу людину. В обвинуваченого з батьком був дуже тісний зв`язок, він дуже кається у скоєному та переживає про загибель батька.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддавав сумніву й не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, відомостей про судові витрати та заходи забезпечення кримінального провадження, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, активне сприяння обвинуваченого органам досудового слідства та суду у розкритті злочину, що виявилось у тому, що обвинувачений протягом досудового розслідування та в суді надавав допомогу слідчим органам та органам правосуддя у з`ясуванні важливих обставин справи за інкримінованим злочином, на досудовому розслідуванні та в суді надавав об`єктивні, правдиві та послідовні показання про обставини кримінального правопорушення, не оспорюючи їх; щире каяття у скоєному, яке виявилося не тільки у повному визнанні своєї провини обвинуваченим, а також у висловленні ним жалю з приводу скоєного та осуду своїх протиправних дій, а також думку потерпілої - матері обвинуваченого, яка просила не позбавляти обвинуваченого волі та не мала до нього жодних претензій матерільного та морального характеру.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, необережну форму його вини та дані щодо його особи - раніше не судимого, який має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання органами поліції та сусідами характеризується виключно з позитивного боку, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; суд також враховує, що потерпілий ОСОБА_9 , який загинув вналідок ДТП, є близьким родичем обвинуваченого - його батьком, а потерпіла ОСОБА_5 - його матір`ю.
З урахуванням вищевикладених обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та характеризують особу винного, а також враховуючи, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності з приводу порушень ПДР України не притягувався також, психічне ставлення обвинуваченого до скоєного - необережну форму його вини, а також думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не мала, просила не позбавляти обвинуваченого волі, що в своїй сукупності істотно знижує фактичну ступінь тяжкості злочину, ступінь небезпечності винної особи для суспільства та для досягнення цілей покарання, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання із застосуванням ст. 75, 76 КК України.
Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами, суд приходить до наступних висновків:
суд бере до уваги позицію потерпілої сторони, яка не наполягала позбавити обвинуваченого прав, позицію прокурора - який вважав за необхідне застосувати до обвинуваченого додаткове покарання; також суд враховує грубе нехтування обвинуваченим при достатньо невеликому стажі керування транспортним засобом - 1 місяць, декількох вимог Правил дорожнього руху України, передбачених п. п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, та 16.6, що спричинило смерть потерпілого. Також суд враховує, що сам обвинувачений суду повідомив, що транспортним засобом керував погано, що хоча свідоцтво про право керування ним було отримано у 2007 році, однак фактично, до пригоди він керував автомобілем близько місяця, при цьому курси керування не проходив через брак часу, вчився самостійно, тим самим обвинувачений проявив байдуже ставлення до життя, здоров`я та безпеки людини, що згідно з Конституцією України є найвищими соціальними цінностями, тому судом окремо зазначається про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, передбаченого санкцією частини 2 статті 286 КК України.
Вартість судових експертиз на загальну суму 6 211 грн. слід стягнути з обвинуваченого.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати у сумі 6 211 грн. за проведення судових експертиз.
Речові докази по справі - транспортний засіб «Toyota Mark 2 1.8» (р.н. НОМЕР_1 ), який зберігаєься на майданчику тимчасового утримання автотранспорту м.Миколаєва за адресою: м.Миколаїв, вул.Лагерне Поле,5 - після набуття вироком законної чинності, повернути обвинуваченому ОСОБА_6 , скасувавши арешт на автомобіль, накладений ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва 13.11.2020 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1