Справа №766/7910/18
УХВАЛА
про продовження строку дії запобіжного заходу

29.04.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000805 від 03.03.2018, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:
У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області з 02.05.2018 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (22.02.2021 передано в провадження судді ОСОБА_1 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу), щодо останнього ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.03.2021 востаннє продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу до 07.05.2021.
Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, а тому на обговорення учасників судового засідання судом поставлено питання доцільності продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки даний строк спливає 07.05.2021, проте до цієї дати розгляд справи з об`єктивних причин завершити не можливо.
Так, Прокурор під час судового розгляду посилався на ту обставину, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились. Так ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, міцних соціальних зв`язків не має, офіційно працевлаштований не був, що може спровокувати продовження протиправної діяльності.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заперечили проти продовження строку тримання під вартою, зазначивши, що останній тривалий час перебуває в умовах ізоляції, жодних причин ухилятись від суду не має. Захисник просила суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_4 під вартою, виходячи з наступного.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за санкцією якого можливе призначення покарання безальтернативно у вигляді «позбавлення волі» строком від 7 до 10 років.
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішення питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі підтвердження обставин встановлених органом досудового розслідування; відсутність ґрунтовних відомостей про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, з огляду на відсутність зареєстрованого (постійного) місця проживання на території м. Херсона; відомості, що характеризують особу ОСОБА_4 , якому інкриміновані протиправні дії були вчиненні під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, за вироком суду, відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винуватим за вчинення злочину, пов`язаного з посяганням на право власності; судом також враховуються вік та стан здоров`я, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення; крім того судовий розгляд не завершено по об`єктивних причинах.
Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу ОСОБА_4 , тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам його можливого впливу на потерпілого та свідків, з метою зміни ними показань, та можливості переховування від суду.
Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Обставини, на які посилається захисник не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу щодо кожного строком на 60 діб (до 27 червня 2021 року)
Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника про заміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» відносно ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон), обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, на 60 днів до «27» червня 2021 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_1