печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвало. Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2019, у рамках кримінального провадження № 0000850,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 174 КПК України.
У вимогах даного клопотання заявник просить скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2019, у рамках кримінального провадження № 0000850, на Карабін, серійний номер 0603034, марка «ТОЗ 78» з пламегасником та оптикою, 1 шт.; Револьвер з надписом «1940 року випуску» з серійним номером ЖВ 129 (№4400013), 1 шт; Пістолет «Макарова» з серійним номером ЕБ1300 з двома магазинами чорного кольору; Куля S/B 9mm Р.А. Blanc білого кольору, в кількості 6 шт; Куля «Вій» 9 mm Р.А. чорного кольору, 12 шт; Куля S/B 9mm Р.А. Blanc чорного кольору, в кількості 10 шт; Куля «Терен-3» 9 помаранчевого кольору, 7 шт; Куля чорно-золотистого кольору, 6 шт; Куля чорного кольору, 11 шт; Куля чорного кольору, 6 шт; Магазин, в кількості 2 шт.
Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, з порушенням положень ст. 170 КПК України, без перевірки обставин та підстав накладення такого арешту. Також посилається на те, що накладений арешт грубо порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, вказує, що арештоване майно, не відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України.
Крім того зазначає, що ОСОБА_3 не має відношення до розслідуваного кримінального провадження, підозра останньому не пред`являлась, слідчих дій за його участю здійснено не було, є добросовісним набувачем арештованого майна, а відтак, вважає наявними підставами для скасування арешту належного йому майна.
До суду надійшла заява ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відсутності.
Особа, за клопотанням якої було арештовано майно у судове засідання не з`явився.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
Так, Шостим слідчим відділом РКП СУ ФР Головного управління ДФС у місті Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000850 від 19.09.2018 за фактом пособництва в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах та за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах та за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 3 ст. 212 КК України.
В рамках наведеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2019, у рамках кримінального провадження № 0000850, на Карабін, серійний номер 0603034, марка «ТОЗ 78» з пламегасником та оптикою, 1 шт.; Револьвер з надписом «1940 року випуску» з серійним номером ЖВ 129 (№4400013), 1 шт; Пістолет «Макарова» з серійним номером ЕБ1300 з двома магазинами чорного кольору; Куля S/B 9mm Р.А. Blanc білого кольору, в кількості 6 шт; Куля «Вій» 9 mm Р.А. чорного кольору, 12 шт; Куля S/B 9mm Р.А. Blanc чорного кольору, в кількості 10 шт; Куля «Терен-3» 9 помаранчевого кольору, 7 шт; Куля чорно-золотистого кольору, 6 шт; Куля чорного кольору, 11 шт; Куля чорного кольору, 6 шт; Магазин, в кількості 2 шт.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2019 вбачається, що підставами накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення що розслідується, а прокурором не доведено зворотнього, а відтак посилання на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на думку слідчого судді, є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства. Тобто, у даному випадку, прокурором порушено права осіб на мирне володіння та користування своїм майном та не дотримано вимоги закону в частині підстав для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).
Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
При цьому, є обґрунтованими доводи заявника, щодо настання негативних наслідків спричинених арештом, необхідно у 2021 році здійснити перереєстрацію зброю, при цьому, за її відсутності не можливо вчинити такі дії.
Окрім цього, у ОСОБА_3 наявний дозвіл на Карабін марки «ТОЗ 78», серійний номер НОМЕР_1 , дозвіл на пістолет «Макарова», серійний номер НОМЕР_2 , та Револьвер з надписом «1940 року випуску» на момент вилучення та по даний час знаходяться в Дозвільній системі міста Києва, яка була ліквідована та нову не було створено, що є перешкодою для отримання та реєстрації у системі.
Слідчим суддею під час розгляду даних клопотань встановлено, що в кримінальному провадженні підозра ОСОБА_3 не пред`являлась.
Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, та відсутніми ризиками які слугували підставами для накладення арешту на майно, а відтак клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвало. Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2019, у рамках кримінального провадження № 0000850 задовольнити.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2019 по справі № 757/3270/19-к, на Карабін, серійний номер 0603034, марка «ТОЗ 78» з пламегасником та оптикою, 1 шт.; Револьвер з надписом «1940 року випуску» з серійним номером ЖВ 129 (№4400013), 1 шт; Пістолет «Макарова» з серійним номером ЕБ1300 з двома магазинами чорного кольору; Куля S/B 9mm Р.А. Blanc білого кольору, в кількості 6 шт; Куля «Вій» 9 mm Р.А. чорного кольору, 12 шт; Куля S/B 9mm Р.А. Blanc чорного кольору, в кількості 10 шт; Куля «Терен-3» 9 помаранчевого кольору, 7 шт; Куля чорно-золотистого кольору, 6 шт; Куля чорного кольору, 11 шт; Куля чорного кольору, 6 шт; Магазин, в кількості 2 шт.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1