Справа №: 398/212/17
провадження №: 1-кп/398/29/21
УХВАЛА
Іменем України

"06" квітня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії в залі суду м.Олександрії кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001700, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 4, п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 15 п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 187, п. 2 п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів. Клопотання мотивує тим, що на даний час розгляд справи не закінчено. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків та потерпілих, переховуватись від суду продовжують існувати і на даний час.
ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, крім того не має постійного місця проживання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання прокурора , вважає, що відносно нього необхідно змінити запобіжний захід. Заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу та просить помістити його під оберіг Явору до в`язниці по АДРЕСА_1 , де гарне харчування та умови.

Захисник ОСОБА_9 підтримує думку ОСОБА_7 та вважає, що обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд присяжних приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
В справі «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, зокрема пов`язаних із спричиненням смерті, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, ОСОБА_7 раніше судимий, в тому числі за особливо тяжкі злочини, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.
Обвинувачений ОСОБА_7 не має постійного місця проживання, що в свою чергу унеможливлює належне виконання останнім процесуальних обов`язків та надасть йому змогу вчинити нове кримінальне правопорушення та переховуватися від суду.
Крім того ОСОБА_7 офіційно не працює та не має доходів, неодружений, на утриманні нікого не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Тому, належна поведінка обвинуваченого не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Щодо клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу та поміщення його до в`язниці по АДРЕСА_1 , то суд зазначає, що за даною адресою знаходиться Олександрійський геріатричний пансіонат з спеціальним відділенням, що надає соціальну допомогу із забезпеченим проживанням
Вимогами КПК України передбачено вичерпний перелік запобіжних заходів, які застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам встановленими ч. 1 ст. 177 КПК України,а саме особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.
Олександрійський геріатричний пансіонат з спеціальним відділенням, що надає соціальну допомогу із забезпеченим проживанням та, що розташований по АДРЕСА_1 про який зазначає ОСОБА_7 в клопотанні , називаючи його в`язницею, відповідно до вимог ст. 4 «Про попереднє ув`язнення» не є установами для тримання осіб, щодо яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому запобіжний захід у вигляд домашнього арешту з носінням електронних засобів контролю в розумінні вимог КПК України не можу бути застосовано за місцем розташування Олександрійського геріатричний пансіонату з спеціальним відділенням, оскільки відповідно до вимог ст. 181 КПК України зазначений запобіжний захід застосовується виключно за місцем проживання особи.
З урахуванням викладеного , клопотання обвинуваченого про його поміщення до режимного об`єкту Олександрійського геріатричного пансіонату зі спеціальним відділенням, що надає соціальну допомогу із забезпеченим проживанням та, розташований по АДРЕСА_1 , не може бути задоволене.
На підставі викладеного, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 09 травня 2021 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, по справі ухвалою суду від 06 квітня 2021 року призначена стаціонарна комплексна судова психолого-психіатрична експертиза , то суд вважає що є підстави продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.
Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, беручи до уваги необхідність врахувати не лише інтереси конкретної особи, а й загальносуспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України.»

Враховуючи обставини кримінального провадження, суд присяжних вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливість обвинуваченого вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків та потерпілих, переховуватись від суду для застосування стосовно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
За таких обставин, суд присяжних вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів.
Стороною захисту не надані докази неможливості тримання обвинуваченого під вартою.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд присяжних,-

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, тобто з 06.04.2021 року до 04.06.2021 року включно.
Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на поміщення його до режимного об`єкту Олександрійського геріатричного пансіонату зі спеціальним відділенням, що надає соціальну допомогу із забезпеченим проживанням та, розташований по АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Строк подачі апеляційної скарги обвинуваченим обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».

Головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя ОСОБА_2

присяжні ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5