Ухвала

25 травня 2021 року
м. Київ

справа № 236/2450/20
провадження № 51-2306 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 листопада 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 18 лютого 2021 року щодо ОСОБА_4 .
Обставини справи

1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївки та жителя АДРЕСА_1 ,
визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України (далі КК) та виправдано.
2. Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 уклали шлюб 28 грудня 2006 року та спільно мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , мають 7 неповнолітніх та малолітніх дітей.
Під час сумісного проживання ОСОБА_4 вчиняє стосовно дружини домашнє насильство, яке виражається у висловленні на її адресу образ грубою нецензурною лайкою, залякувань, застосовує психологічне насильство, погрожує застосуванням фізичного насильства та своєю поведінкою завдає ОСОБА_5 психологічну травму, що мало місце 20 серпня 2019 року, 13 травня 2020 року та 06 липня 2020 року, за вчинення яких ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
13 липня 2020 року о 18:00 ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, продовжив вчиняти психологічне насильство відносно своєї дружини, а саме грубо висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав, погрожував застосуванням фізичної сили та фізичною розправою, що є психологічним насильством, чим принижував її гідність, спричинив емоційну невпевненість та побоювання потерпілої за свою безпеку, що спричинило психологічні страждання останньої.
Доводи касаційної скарги
3. У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати оскаржені судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
4. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що суди попередніх інстанцій помилково взяли до уваги, як обставину для виправдування ОСОБА_4 те, що докази на підтвердження вини обвинуваченого зібрано під час досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000454 від 08 липня 2020 року, тобто до події кримінального правопорушення, яка мала місце 13 липня 2020 року і в межах якої висунуто обвинувачення. Тобто докази, які були зібрані 08 та 09 липня 2020 року є неналежними щодо доведення обставин події кримінального правопорушення, яка сталася 13 липня 2020 року. При цьому відомості про кримінальне правопорушення за статтею 126-1 КК (за заявою ОСОБА_5 від 14 липня 2020 року), вчинене ОСОБА_4 13 липня 2020 року, до ЄРДР не вносились.
5. Проте судами не надано належної оцінки тому, що злочин, передбачений статтею 126-1 КК є триваючим злочином з матеріальним складом. Ознакою його об`єктивної сторони є систематичний характер протиправних дій, що вчиняються кривдником, які мають обов`язково призвести до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.
6. Крім того, прокурор зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні виправдувального вироку щодо ОСОБА_4 не дотримався вимог частини 3 статті 374 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а тільки перерахував передбачені цією нормою підстави, не конкретизувавши, з якої саме підстави ОСОБА_4 , визнано невинуватим. На думку прокурора, апеляційний суд не звернув уваги на дані порушення.
7. Посилаючись на правові позиції Верховного Суду у справах № 336/874/17 та № 683/1507/16-к, прокурор заявляє про недотримання апеляційним судом частини 3 статті 404 КПК у частині допиту потерпілої ОСОБА_5 , показання якої мають істотне значення для прийняття по справі законного та обґрунтованого судового рішення. Ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статті 419 КПК.
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 424428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 листопада 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 18 лютого 2021 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3