Справа №403/103/21
провадження №1-кп/403/30/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2021 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000033 від 05.03.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с.Криничуватка Устинівського району
Кіровоградської області, адреса місця
проживання, зареєстрована у встановленому
законом порядку:

АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця
проживання:

АДРЕСА_2 , не працюючого, освіта базова
загальна середня, не одруженого,
громадянина України, відомості про
перебування як військовозобовязаного на
обліку - відсутні, згідно ст.89 КК України
раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2021 року близько 19 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до належного потерпілій ОСОБА_5 домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Реалізуючи в подальшому свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю потерпілої та сторонніх осіб, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії ніким не будуть помічені, діючи умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_4 зайшов на територію подвіря біля вказаного будинку та підійшов до його вхідних дверей. Після цього, зірвавши за допомогою фізичної сили своїх рук розміщений на дверях навісний замок, та відчинивши їх таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 проник до приміщення житлового будинку, перебуваючи в якому, з кімнати кухні таємно викрав з плити пічного опалення металеву плиту вартістю 371 грн. 04 коп.. Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на подвірї біля будинку, підійшов до господарської будівлі та через незачинені вхідні двері проник до приміщення вказаної будівлі, звідки таємно викрав чотири цементно-бетонні стовпчики довжиною по 200 см загальною вартістю 877 грн. 20 грн.. Викрадене майно обвинувачений ОСОБА_4 переніс до свого місця проживання, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в загальному розмірі 1248 грн. 24 коп..
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло та інше приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю. Суду показав, що на початку березня 2021 року, точної дати не памятає, ввечері, коли вже було темно, можливо о 19 год. 00 хв., він, з метою відшукання та викрадення металевих речей, прийшов до місцезнаходження будинку потерпілої ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_1 , в якому, як йому було відомо, ніхто не проживав. Зайшовши на територію подвіря, він підійшов до вхідних дверей будинку та руками зірвав з них навісний замок. Після цього зайшов до будинку та перебуваючи в приміщенні кухні, зірвав з плити металеву поверхню, яку виніс на подвіря та, кинувши на камінь, розбив на три частини. Отримані частини поклав до принесеного із собою мішка, який за домогою велосипеда відвіз до себе додому. В подальшому, повернувшись до домоволодіння потерпілої та продовжуючи відшукувати металобрухт, він підійшов до господарської будівлі (можливо сараю чи прибудови) та, відкривши вхідні двері, які не були зачинені, проник до її приміщення, звідки викрав чотири цементі стовпчики з металевою арматурою всередині довжиною по 2 м. кожний, які лежали на підлозі. Частини металевої плити здав на пункт прийому металобрухту, а цементні стовпчики залишив у себе вдома з метою використання їх для господарських потреб. Заподіяну потерпілій шкоду відшкодував в повному обсязі шляхом сплати вартості плити та повернення викрадених чотирьох стовпчиків. В скоєному щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання по розгляду кримінального провадження не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлялась у встановленому законом порядку. Згідно поданої до суду письмової заяви прохала розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України без її участі. Цивільний позов пред`являти не буде, оскільки претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Права потерпілого, передбачені ст.56 КПК України, їй зрозумілі. Вид та розмір покарання залишає на розсуд суду (а.п.29).

З огляду на викладене, відповідно до положень ст.325 КПК України судом, після заслуховування думки учасників судового провадження щодо можливості за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини, передбачені ч.1 ст.91 КПК України, та, враховуючи, що згідно п.2 ч.3 ст.56 КПК України брати участь у судовому провадженні є правом потерпілого, судовий розгляд кримінального провадження проведено без участі потерпілої ОСОБА_5 ..

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження: прокурора та обвинуваченого, які не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ними визнаються та не оспорюються, зокрема, події кримінального правопорушення (часу, місця, способу вчинення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні, виду та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; переконавшись, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позицій; роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого, та необхідних для вирішення судом відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України питань щодо речових доказів та судових витрат.
На підставі викладеного, враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, які є послідовними, логічними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння змісту цих обставин обвинуваченим, суд приходить до висновку, щомало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 ; це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та інше приміщення; його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, є встановленою та доведеною і він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.5 ст.12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 суспільно-небезпечне діяння містить склад злочину, який класифікується як тяжкий злочин.
За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанови від 24.10.2003 року №7), досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, відповідно до положень ст.89 КК України являвся особою раніше не судимою. Засуджувався 01.04.2010 року за вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.. Станом на 19.03.2021 року на обліку Устинівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області не перебуває (а.п.58, 59).
Обвинувачений ОСОБА_4 не працюючий, займається тимчасовими заробітками, які є єдиним джерелом його доходу.
Обвинувачений ОСОБА_4 не одружений, проживає разом з матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має. По місцю проживання характеризується задовільно (а.п.60, 61).
Згідно відповіді КНП «Устинівська лікарня» Устинівської селищної ради обвинувачений ОСОБА_4 на «Д» обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.62).
Відомості про перебування обвинуваченого ОСОБА_4 на військовому обліку відсутні (а.п.57).
За змістом досудової доповіді, складеної стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі, окремих осіб, оцінюється як середній. Виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі можливе та не може становити небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення органом пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, зокрема, офіційного працевлаштування. У разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, доцільним є покладення обовязків згідно ст.76 КК України (а.п.39).
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття з огляду на критичну оцінку обвинуваченим вчиненого ним протиправного діяння, його осуді та визнанні ним своєї вини у вчиненні крадіжки належного потерпілій ОСОБА_5 майна.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Російської Федерації» (п.39 рішення від 09 червня 2005 року заява №68443/01) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмаїлов проти Російської Федерації» (п.38 рішення від 06 листопада 2008 року, заява №30352/03) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, суд, відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, призначене в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за вчинений ним злочин, що, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації юридичної відповідальності буде відповідним характеру вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його небезпечності, даним про особу обвинуваченого, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим,відповідно до положень ст.75 КК України, з урахуванням: особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який згідно положень ст.89 КК України являється особою раніше не судимою, має середній ризик небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання і по місцю проживання характеризується задовільно,його щирого каяття у вчиненому злочині; відсутності тяжких наслідків вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та обставин, які обтяжують його покарання; позиції потерпілої, яка не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання та приймає рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта (за проведення судової товарознавчої експертизи №1020/1105/1106/21-27 від 22.03.2021 року в сумі 686 грн. 44 коп. (а.п.50) та судової товарознавчої експертизи №1184/21-27 від 25.03.2021 року в сумі 514 грн. 83 коп. (а.п.54)) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 ..
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 371, 373-376, 392, 394, 395, 532 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні:
1) чотири цементно-бетонні стовпчики довжиною по 200 см, які під час досудового розслідування були передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), повернути останній як власнику, анулювавши розписку про зберігання;

2) три частини металевої плити пічного опалення, які під час досудового розслідування були здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області, - повернути потерпілій ОСОБА_5 , як власнику.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Криничуватка Устинівського району Кіровоградської області (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 10.11.2017 року органом 3533, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у даному кримінальному провадженні за проведення:
1) судової товарознавчої експертизи №1020/1105/1106/21-27 від 22.03.2021 року в розмірі 686 грн. 44 коп. (шістсот вісімдесят шість гривень сорок чотири копійки);
2) судової товарознавчої експертизи №1184/21-27 від 25.03.2021 року в розмірі 514 грн. 83 коп. (п`ятсот чотирнадцять гривень вісімдесят три копійки).
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1