Справа № 524/6178/20
Провадження № 1-кп/524/181/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0002711 від 15 вересня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука, українця, громадянина України, освіта неповна середня, офіційно не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, депутатом, учасником бойових дій та ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02.09.2020 року близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебував біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , де побачив як з вказаного під`їзду вийшла раніше візуально знайома йому потерпіла ОСОБА_5 , яка тримала у своїй руці мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел на відкрите заволодіння майном потерпілої. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 наніс останній декілька ударів своєю долонею по обличчю та схопивши її за руку з метою подолання супротиву вихопив її мобільний телефон "Meizu М8" 4/64Gb, чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 та грошові кошти, які знаходились у кармані штанів у розмірі 1100 гривень ( купюрами дві по 500 гривень та одна 100 гривень). Після вчинення злочину ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 4438 грн. 10 коп.
Свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнав повністю, пояснивши про обставини що відповідають наведеному вище .
Повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні, найменуванням та вартістю майна, яке намагався викрасти, просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 02.09.2020 року близько 19 год. 30 хв. вона, виходячи з під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 зустріла ОСОБА_4 , який був напідпитку. Побачивши у неї в руках телефон ОСОБА_4 підійшов до неї , наніс декілька ударів своєю долонею по обличчю , вихопив з рук мобільний телефон та з карману брюк витягнув гроші. Після цього пішов геть.
Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_4 у судовому засіданні дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом , потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
Суд дійшов до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України є умисним тяжким злочином, також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, з огляду на висунуте обвинувачення , відповідно до ст.67 КК України та ст.377 КПК України , суд не вбачає .
Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до інформаційної довідки раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства з застосуванням ст.. 75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши відповідно до ст.. 76 КК України на нього обов`язки, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.
Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази: мобільний телефон Meizu M8 4/64 Gb IMEI НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 1100 грн. передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1