ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4080/21
Провадження № 1-кп/210/619/21

"02" серпня 2021 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0000237 від 26.07.2021 року щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, малолітніх дітей або інших осіб на утриманні не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальний проступок за наступних обставин.

24.07.2021 року близько 20 годин 00 хвилин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у квартирі свого знайомого ОСОБА_3 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де вони спільно вживали алкогольні напої, помітила у кімнаті на столі «MacBook» A1181, білого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 . В цей момент у гр. ОСОБА_2 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення зазначеного «MacBook» та обернення його на свою користь.

Так, гр. ОСОБА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння, діючи умисно, з корисливих мотивів та з особистої зацікавленості, у вищезазначеному місці та часі, скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_3 викрала «MacBook» A1181, білого кольору, серійний номер 4H7091Q0W6P.

Після чого ОСОБА_2 , маючи можливість розпорядитись викраденим майном направилась за адресою свого мешкання, а 25.07.2021 продала викрадений «MacBook», обернувши грошові кошти на власну користь.

Таким чином, ОСОБА_2 , вчинила всі дії для доведення проступку до кінця, у зв`язку з чим реалізувала злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2392 від 27.07.2021 складає 1649,75 гривень, чим завдала потерпілому ОСОБА_3 майнову шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Разом з обвинувальним актом, до суду надійшла заява обвинуваченої ОСОБА_2 , складена в присутності свого захисника-адвоката ОСОБА_4 , в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку вона беззаперечно визнає в повному обсязі, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку. Також, у вказаній заяві зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді, не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку.

ОСОБА_2 , в поданій заяві, зазначені обставини не оспорює, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами кримінального провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку та дії обвинуваченої кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_2 згідно з вимогами статей 65-67 КК України, та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (зі змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує, що нею вчинено кримінальне правопорушення проти власності, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченої, а саме, ОСОБА_2 раніше не судима. Крім того, ОСОБА_2 офіційно не працює, не заміжня, не має на утриманні малолітніх дітей чи інших осіб, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, не перебувала та не перебуває, характеризується посередньо, вину у скоєні кримінального правопорушення визнала повністю та кається.

Згідно з частини 2 статті 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

На підставі ст.66 КК України як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченій, суд враховує щире каяття у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні нею своєї провини та засудженні своєї поведінки.

Обставини, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_2 кримінального проступку, особу обвинуваченої, яка щиро розкаялася в скоєному, проте вчинила кримінальний проступок проти власності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченій за доцільне призначити покарання, в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, у вигляді громадських робіт.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_2 , а також відповідатиме цілям покарання, принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченої ОСОБА_2 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.

Арешт на майно обвинуваченої під час досудового розслідування не накладався. Процесуальні витрати відсутні.
Питання про речові докази, слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_3 цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 374, 381-382, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирати.

Речові докази: «MacBook» A1181, серійний номер 4H7091Q0W6P, який згідно розписки переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_3 - після набрання вироком законної сили залишити у останнього за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0000237 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №210/4080/21, провадження №1-кп/210/619/21.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Суддя: ОСОБА_1