КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1707/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 червня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , і накладено арешт на нерухоме майно, а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 );

- квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 56,30 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ).

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_6 подав в інтересах власника майна ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить скасувати цю ухвалу в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 56,30 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_7 ) та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в частині накладення арешту на вищевказану квартиру.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження представник зазначає, що розгляд клопотання старшого слідчого був здійснений без виклику власника майна ОСОБА_7 і лише 03 лютого 2021 року він, тобто представник ОСОБА_6 , отримав ухвалу слідчого судді.

Стосовно оскаржуваної ухвали слідчого судді, то автор апеляції вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, апелянт зазначає, що 24 березня 2017 року ОСОБА_7 придбала квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 24 березня 2017 року, та яка на теперішній час є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . На думку представника, матеріали провадження не містять відомостей, які б давали розумні підстави вважити, що вказана квартира відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Крім того, апелянт запевняє, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути цю справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що представником ОСОБА_6 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 червня 2017 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, але його апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000795, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 218-1; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366; ч. 3 ст. 209; ч. 4 ст. 190; ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що голова Правління ПАТ «Український професійний банк» ОСОБА_12 (далі ПАТ «УПБ», адреса: 02660, Україна, місто Київ вул. Марини Раскової, буд. 15, МФО 300205, ) для забезпечення ліквідності зазначеного банку звернувся до Національного банку України з клопотанням про надання кредиту в розмірі 120000000 гривень (лист № 01-08/532 від 05 березня 2014 року), як то визначено Положенням про надання Національним банком України кредитів банкам для збереження їх ліквідності, яке затверджене постановою Національного банку України від 24 лютого 2014 № 91, та Технічним порядком проведення операцій із надання Національним банком України кредитів банкам України для збереження їх ліквідності, який затверджений постановою Національного банку України від 26 лютого 2014 року № 103.

Крім того, листом № 01-08/646 від 20 березня 2014 року голова Наглядової ради ОСОБА_13 і голова Правління ПАТ «УПБ» ОСОБА_12 повідомили Головне управління Національного банку України по місту Києву та Київській області, що забезпечення за кредитом для збереження ліквідності банку включене до реєстру укладених ПАТ «УПБ» кредитних договорів з юридичними особами, що пропонується в забезпечення Національному банку України (пул кредитів), не містить кредитних договорів, які укладені з інсайдерами банку, а також відповідає вимогам «Положення про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними операціями», затвердженого постановою Правління Національного банку України № 23 від 25 січня 2012 року.

На підставі постанови Правління Національного банку України № 145/БТ від 20 березня 2014 року було укладено кредитний договір від 24 березня 2014 року № 19 (системний номер ID 0 в САП НБУ) на суму 120000000 гривень, в межах наданого забезпечення на строк з 24 березня 2014 року до 12 грудня 2014 року. За вказаним кредитним договором було оформлено в якості основного забезпечення майнові права за укладеними між ПАТ «УПБ» та юридичними особами кредитними договорами, згідно з реєстром, заставною вартістю 545946028,39 гривень (з урахуванням коригуючих коефіцієнтів 137959901,35 гривень), про що укладено договір застави майнових прав від 24 березня 2014 року № 19/ЗМП. В якості додаткового забезпечення по кредитному договору від 24 березня 2014 року № 19 виступали: - майнові права на депозит майнового поручителя ТОВ «Торговий дім «Мілкіленд» в розмірі 50000000 гривень (договір застави майнових прав від 24 березня 2014 № 19/ЗМП-Д); - акції ПАТ «УПБ», які належать основному акціонеру ТОВ «Український інвестиційно-фінансовий альянс», в розмірі 280000000 гривень (договір застави акцій від 24 березня 2014 року № 19/ЗА); - порука ДП «Мілкіленд «Україна»» в розмірі 120000000 гривень (договір поруки від 24 березня 2014 року № 19/П). Крім того, інформація про заборону відчуження майнових прав за кредитними договорами, укладеними між банком та позичальниками юридичними особами, внесена 28 березня 2014 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (номер витягу 43842616).

З 24 березня 2014 року по 28 березня 2014 року Національним банком України, відповідно до умов кредитного договору № 19 від 24 березня 2014 року, для збереження ліквідності ПАТ «УПБ» надано п`ять рівних траншів по 24000000 гривень щоденно.

В подальшому службові особи ПАТ «УПБ» розпорядились грошовими коштами банку на власний розсуд шляхом кредитування та дострокової виплати депозитів підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, достовірно знаючи, що такі їхні незаконні дії призведуть до неплатоспроможності банку.

30 січня 2015 року Національним банком України було прийнято постанову № 73/БТ «Про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ «Український професійний банк» та призначення куратора».

30 квітня 2015 року Національним банком України було прийнято постанову № 293/БТ «Про віднесення ПАТ «Український професійний банк» до категорії проблемних та запровадження особливого контролю за діяльністю банку», згідно якої у зв`язку із наявністю кредиту Національного банку України для збереження ліквідності в сумі 106730000 гривень та порушенням банківського законодавства ПАТ «Український професійний банк» віднесено до категорії проблемних і встановлено обмеження в його діяльності, зокрема:

- «не здійснювати будь-якого відчуження будівель і споруд ПАТ «Український професійний банк»;

- «зобов`язати ПАТ «Український професійний банк» під час здійснення особливого режиму контролю здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України»;

- «заборонити ПАТ «Український професійний банк» використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки».

Згідно зі ст. ст. 2, 7, 55, 56 Закону України «Про Національний Банк України» від 20 травня 1999 року, Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України. Національний банк України виступає кредитором останньої інстанції для банків і організує систему рефінансування, встановлює для банків правила проведення банківських операцій, бухгалтерського обліку і звітності, захисту інформації, коштів та майна, здійснює банківське регулювання і нагляд на індивідуальній та консолідованій основі.

05 травня 2015 року Правлінням ПАТ «Український професійний банк» було проведено засідання за участю членів Правління банку ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та прийнято одноголосно рішення про встановлення обмежень в діяльності банку, які передбачені постановою Національного банку України № 293/БТ від 30 квітня 2015 року (протокол засідання Правління банку № 76).

В подальшому у період з 25 травня 2015 року по 28 травня 2015 року службовими особами ПАТ «УПБ» було здійснено незаконні внутрішньобанківські проводки по рахункам, в результаті яких штучно створено позитивний залишок на рахунку ТОВ «Розвиток-2012» () у сумі 614778952 гривень.

При цьому, всупереч вимогам постанови Правління НБУ № 293/БТ від 30 квітня 2015 року, переведення коштів на рахунок ТОВ «Розвиток-2012» () було здійснено без використання кореспондентського рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в Національному банку України.

Зазначені незаконно сформовані на рахунку ТОВ «Розвиток-2012» кошти були в подальшому використані для викупу майна ПАТ «УПБ» та надання фінансової допомоги боржникам банку для погашення ними своїх зобов`язань. Так, зазначені грошові кошти перераховувались на рахунки ТОВ «Кристалл-Інвест» () № НОМЕР_4 , ТОВ «Край-2» () № НОМЕР_5 , ТОВ «Акко Груп» () № НОМЕР_6 , ТОВ «Дрінкс» () № НОМЕР_7 , ТОВ «Євроцивідбуд 1» () № НОМЕР_8 , ТОВ «КБК «Альянс» () № НОМЕР_9 , ТОВ «Агро-фірма «Парадайз» () № НОМЕР_10 , ТОВ «Логістік-сервіс 1» () № НОМЕР_11 , ПАТ «Аверс» () № НОМЕР_12 , АТ «Банкомзв`язок» () № НОМЕР_13 , ПАТ «ЕМЗ» () № НОМЕР_14 , ТОВ «Київський гуртовий ринок» () № НОМЕР_15 , ТОВ «ІДНК-Україна» () № НОМЕР_16 .

Зокрема, за рахунок зазначених коштів 28 травня 2015 року було здійснено оплату нерухомого майна ПАТ «УПБ», придбаного у власність ТОВ «Еліт Буд» () за договорами купівлі-продажу на загальну суму 53269855,02 гривень.

З цих же самих коштів 28 травня 2015 року було здійснено оплату за придбання ТОВ«-Аларіт-» () нерухомості ПАТ «УПБ» за договорами купівлі-продажу на загальну суму 25412487,15 гривень.

Також за рахунок вказаних коштів того ж числа було сплачено придбання нерухомого майна ПАТ «УПБ» громадянином ОСОБА_18 за договорами купівлі-продажу на загальну суму 12899960,74 гривень.

Крім того, напередодні запровадження тимчасової адміністрації службовими особами ПАТ «УПБ» з метою виведення майна з неплатоспроможного банку було укладено низку договорів про відступлення прав вимоги, за умовами яких було незаконно відчужено на користь ТОВ «ФК АУРУМ ФІНАНС» права вимоги за кредитами по 39 (тридцяти дев`яти) Договорам про надання кредиту (про відкриття кредитної лінії), перелік яких та їх зміст викладений старшим слідчим у клопотанні про арешт майна у цьому провадженні. Зокрема, у вказаному переліку в тому числі зазначено:

- 18. За кредитом відповідно до Кредитного договору № 535 від 08 грудня 2014 року, укладеним між Банком та ОСОБА_19 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_17 ), та договором забезпечення: Іпотечним договором від 08 грудня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу ОСОБА_20 за реєстровим номером 3037, предметом якого є іпотека квартири АДРЕСА_1 та має загальну площу 72,4 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_19 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_17 );

- 39. За кредитом відповідно до Кредитного договору № 93 від 26 лютого 2008 року, укладеним між Банком та ОСОБА_21 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_18 ), та договором забезпечення: Іпотечним договором від 26 лютого 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_22 за реєстровим номером 1778, предметом якого є іпотека квартири АДРЕСА_2 та має загальну площу 56,3 кв. м. (право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_21 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_18 ).

Рішення про продаж на користь ТОВ «ФК АУРУМ ФІНАНС» прав вимоги за вказаними кредитами було прийнято на спільному засіданні Наглядової ради та Правління ПАТ «УПБ» (протоколи № 23/93 від 26 травня 2015 року, № 24/94 від 26 травня 2015 року, № 25/96 від 28 травня 2015 року).

Жодне із зазначених рішень колегіальних органів банку не містить будь-якого економічного обґрунтування та доцільності здійснення відступлення прав вимоги за кредитними договорами. Крім того, визначення ринкової вартості відступлених прав вимоги за кредитними угодами банком не проводилось.

Загальна балансова вартість (з урахуванням нарахованих процентів та пені) відступлених прав вимоги за кредитними договорами, укладеними позичальниками з ПАТ «УПБ», на дату укладення договорів відступлення становить 238232 в гривневому еквіваленті. Загальна сума компенсації, яка отримана банком за відступлення прав, склала 16456808,32 гривень. Сума компенсації, яка була отримана банком за відступлені кредитні договори, склала 6,62 % їх балансової вартості на дату відступлення.

Виконання зобов`язань щодо оплати за вказаними договорами відступлення прав вимоги були здійснені шляхом бухгалтерських проводок внутрішньобанківських перерахувань (без використання кореспондентського рахунку в Національному банку України, що прямо заборонено вимогами постанови Правління НБУ від 30 квітня 2015 року № 293/БТ) з поточного рахунку № НОМЕР_19 ТОВ «ФК АУРУМ ФІНАНС», відкритому в ПАТ «УПБ», протягом 27 травня 2015 року та 28 травня 2015 року на загальну суму 16456808,32 гривень, у тому числі: - 12080000 гривень на рахунок № НОМЕР_20 , відкритий в ПАТ «УПБ»; - 4376808,32 гривень на аналітичні рахунки № 2909 «Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку» окремих позичальників, відкриті в ПАТ «УПБ», з призначенням платежу «Оплата за відступлення права вимоги за кредитними зобов`язаннями, згідно з Договором відступлення права вимоги від 26 травня 2015 року, 27 травня 2015 року, без ПДВ» або «Оплата за відступлення права вимоги за кредитними зобов`язаннями, згідно з договором відступлення права вимоги від 27 травня 2015 року, без ПДВ».

У вказані дні кошти, отримані банком на рахунки № НОМЕР_20 та № НОМЕР_21 (аналітичні субрахунки), були спрямовані на погашення заборгованості позичальників, права вимоги за кредитними договорами з якими були відступлені.

Крім цього, відчуження банком прав вимоги за кредитними договорами в травні 2015 року спричинило суттєве зниження надходжень від кредитного портфелю банку у вигляді процентів.

Фактично відчуження прав вимоги за кредитами банку призвели до ще більшого зменшення обсягу високоліквідних активів банку, порушення внаслідок цього нормативів діяльності банку, встановлених Національним банком України, до повної неплатоспроможності та неможливості виконання грошових зобов`язань перед іншими кредиторами банку (в першу чергу перед вкладниками) та, як наслідок, прийняття Національним банком України 28 травня 2015 року Постанови № 348 Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» до категорії неплатоспроможних.

В ході досудового розслідування у цьому провадженні було призначено службову перевірку щодо дотримання вимог чинного законодавства України посадовими особами ПАТ «УПБ». За результатом проведення перевірки аудиторською фірмою ТОВ «Інтер-аудит» складено аудиторський звіт про фактичні результати аудиторської перевірки окремих операцій Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк». Відповідно до аудиторського звіту, Національному банку України нанесено прямих збитків у вигляді непогашеної кредитної заборгованості по основному боргу в сумі 106695000 гривень та заборгованості за нарахованими процентами станом на 01 червня 2015 року в сумі 1596133,77 гривень.

Крім того, відповідно до звіту, прямий балансовий збиток банку за операціями з погашення кредитної заборгованості юридичних осіб, права вимоги за якими надані в забезпечення НБУ по кредитному договору № 19 від 24 березня 2014 року, укладання договорів відступлення прав вимоги з ТОВ «ФК АУРУМ ФІНАНС», укладання договорів відчуження майна, яке знаходилось у власності банку, укладання договорів застави, поруки, купівлі-продажу прав вимоги та відступлення прав вимог за кредитними угодами в рахунок погашення зобов`язань банку перед іншими банками склав 394501,93 в гривневому еквіваленті (за курсом НБУ на дату операції), в тому числі: - різниця балансової вартості нерухомості та рухомого майна і ціни їх продажу становить 116729,73 гривень; - різниця балансової вартості відступлених прав вимог за кредитами банку та ціною їх продажу становить 277772,2 гривень.

Отже, як стверджують органи досудового розслідування, вказані вище дії службових осіб ПАТ «УПБ» і ТОВ «ФК АУРУМ ФІНАНС» були направлені на безоплатне відчуження майна та активів банку, в тому числі на безоплатне відчуження права стягнення за вказаними вище кредитними договорами на нерухоме майно як на предмет іпотеки. При цьому в якості начебто оплати за це майно було проведено внутрішньобанківські операції, що прямо заборонено положеннями постанови НБУ від 30 квітня 2015 року.

Таким чином, органи досудового розслідування вважають, що зазначене в кредитних договорах нерухоме майно, в тому числі і квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв. м., та квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 56,30 кв. м., є об`єктом кримінально протиправних дій, які передбачені ч. 5 ст.191, ст. 218-1 КК України.

17 березня 2017 року постановою старшого слідчого в ОВС 4-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_8 нерухоме майно, яке є предметом іпотеки у вищенаведених кредитних договорах, в тому числі і квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9), та квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 56,30 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000795.

23 березня 2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було накладено арешт на приведене вище майно. Разом з тим, в ході виконання ухвали про накладення арешту на майно та державної реєстрації обтяження було встановлено, що право власності на два об`єкти нерухомого майна було перереєстровано на інших осіб. Зокрема, 24 березня 2017 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 , було перереєстровано за ОСОБА_7 . Крім того, 06 квітня 2017 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 було перереєстровано за ОСОБА_10 .

14 червня 2017 року (клопотання датоване 25 травня 2017 року) старший слідчий в ОВС 4-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 );

- квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 56,30 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ), із забороною відчуження та розпорядження зазначеним майном. Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження вищевказаного майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 червня 2017 року зазначене клопотання старшого слідчого було задоволено фактично частково та накладено арешт на нерухоме майно, а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 );

- квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 56,30 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ).

Оскільки наведена ухвала слідчого судді оскаржена тільки представником ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 56,30 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_7 ), то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах його апеляційної скарги, а щодо квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_10 ), на яку теж накладено арешт зазначеною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на вказану квартиру колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи фактично частково клопотання старшого слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0000795, в частині накладення арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 56,30 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ), а саме не визначаючи при накладенні арешту на вказану квартиру заборони розпоряджатися нею, як то є можливим відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення старшого слідчого ОСОБА_8 та, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 56,30 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ), з огляду на те, що ця квартира відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, про що органом досудового розслідування у встановленому порядку було винесено відповідну постанову.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для фактично часткового задоволення клопотання старшого слідчого і накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 56,30 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ), оскільки вона є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження вказаного нерухомого майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 56,30 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ), врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказану квартиру, діяв у спосіб та у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності і співмірності, а тому доводи автора апеляції стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 червня 2017 року, якою фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , в частині накладення арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 56,30 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ), залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4