ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/568/21 Справа № 712/7065/21 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18 вересня 2021 року, включно,

в с т а н о в и л а :

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебувають матеріали кримінального провадження №0000731 від 12.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.187 КК України.

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав наявності ризиків передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2021 року вказане клопотання прокурора задоволено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 18.09.2021 року, включно.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.07.2021 та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 будь-який інший вид запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що у клопотанні від 21.07.2021 прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , вказуючи характеризуючи дані обвинуваченого вказав відомості, що не відповідають дійсності.

Так, у обвинуваченого ОСОБА_8 на утриманні знаходиться син ОСОБА_9 , 2013 р.н. що підтверджується належними документами, якому обвинувачений регулярно сплачує аліменти.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 офіційно працевлаштований за кордоном у країні Катар і саме через працевлаштування останнього, інтерпол повідомив роботодавців про необхідність зв`язатися з ОСОБА_8 .. Тому статус у ОСОБА_8 тимчасово непрацюючий, виключно через те, що він повернувся до України за викликом сторони обвинувачення.

ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки за місцем своєї реєстрації та проживання, так як від народження і до сьогоднішнього дня ніколи не змінював свого місця реєстрації.

Органи місцевого самоврядування характеризують обвинуваченого як особу, щодо якої не має компрометуючих матеріалів.

Захисник вважає, що судом першої інстанції обґрунтованість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою побудовано на суб`єктивних і нічим доказово не підтверджених домислах прокурора про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення.

Так, дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_10 не містять жодних посилань, вказівок, що до кримінального правопорушення причетний ОСОБА_8 ..

Крім того, протоколи допиту потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 також не містять прямого звинувачення у вчиненні злочину ОСОБА_8 ..

Потерпілі у судовому засіданні 29.06.2021 просили суд не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо свого онука - ОСОБА_8 ..

Місцевий суд в оскаржуваній ухвалі від 21.07.2021 зазначив лише про «в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри» не зазначивши жодного конкретного доказу, не описуючи і не обґрунтовуючи свого висновку, чим порушив вимоги міжнародного законодавства.

Також захисник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ОСОБА_8 залишив безперешкодно територію України 05.01.2019 року з метою заробітку.

Повідомлення про початок досудового розслідування щодо ОСОБА_8 було складено 23.11.2019 року, тобто уже після того, як останній залишив територію України у статусі свідка, відповідно до протоколу допиту свідка від 24.11.2018, а оголошено у міжнародний розшук тільки через 10 місяців після того, як ОСОБА_8 покинув територію 22.11.2019 року.

Крім того, такий ризик як переховування від органів досудового розслідування та/або суду є, на думку захисника, необґрунтованим, оскільки: обвинувачений ОСОБА_8 самостійно, за власні кошти, пройшов та оплатив ПЛР тест на COVID-19; за свої кошти придбав квиток до України і самостійно, без супроводу правоохоронних органів здійснив пересадку в одному із міжнародних аеропортів та долетів до ОСОБА_12 і сам перед вильотом повідомив правоохоронні органи, що летить до України.

Так, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_8 не зможе, оскільки всі докази стороною обвинувачення вже зібрані, експертизи проведені: встановлено тяжкість тілесних ушкоджень потерпілих, а з підозрюваними, які перебувають у СІЗО, обвинувачений не має жодного зв`язку, а тому не зможе впливати будь яким чином на кримінальне провадження. Не підтверджений належними доказами і ризик незаконного впливу ОСОБА_8 на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Також адвокат зазначає, що всі інші ризики також не існують та не підтверджені належними доказами.

У клопотанні слідчим та прокурором не доведено наявність доказів того, що до обвинуваченого ОСОБА_8 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Крім того, вказав захисник, при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 суд в повній мірі не врахував доводи захисту про недоведеність обґрунтування підозри.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового розгляду, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 392 КПК України ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з ч.3 ст. 407 КПК України, постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_8 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про правильність висновків суду першої інстанції про те, що ризики, наведені прокурором є дійсними та триваючими, на даний час суттєво не зменшились та виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 на більш м`який, як того просить адвокат в інтересах обвинуваченого.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що є достатні підстави вважати, що з моменту обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, зокрема: обвинувачений перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, оскільки після скоєння кримінального правопорушення залишив територію України та перебував у міжнародному розшуку, незаконно впливати на покази потерпілих, які є особами похилого віку і є його родичами, які на даний час з об`єктивних причин не допитані, незаконно впливати на покази свідків, частина яких є також родичами обвинуваченого. На значну ймовірність таких ризиків вказує те, що обвинувачений не працює, не має міцних соціальних зв`язків та вчинив особливо тяжкий злочин.

Наявність у обвинуваченого дитини, якій він сплачує аліменти, відповідно до рішення суду, не може бути самостійною підставою для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.

Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18 вересня 2021 року, включно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: