Справа №708/87/21
Номер провадження № 1-кп/708/19/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м.Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000079 від 13.01.2021, за обвинуваченням:
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білий Колодязь Вовчанського району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, тимчасово безробітного, депутатом, учасником бойових дій та інвалідом не являється, не одруженого, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утримані не має, раніше судимого: 24.01.2013 Чигиринським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України засуджений до 4 роки 2 місяці 28 днів позбавлення волі; 14.10.2013 Соснівським районним судом міста Черкаси за ч. 3 ст. 185 КК України засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 26.08.2016 Старобабанівською виправною колонією Черкаської області № 92, постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області 18.08.2016, не відбутий термін 4 місяці 23 дні; 04.04.2018 Чигиринським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 70 КК України засуджений до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік; 01.08.2018 Чигиринським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 263 КК України кримінальне провадження закрите на підставі ч. 3 ст. 263 КК України; 30.01.2019 Чигиринським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 125, ст. 71 КК України засуджений до 2 років 25 днів позбавлення волі; 28.02.2019 Чигиринським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України засуджений до позбавлення волі терміном на 1 рік, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі терміном на 2 роки 25 днів, звільнений з місць позбавлення волі на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області 30.07.2020, невідбутий термін 6 місяців 24 дні -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Підсудний (обвинувачений) ОСОБА_7 вчинив умисне кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин.
ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення майнових злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, за таких обставин, а саме: повторно, 01 січня 2021 о 22 годині, знаходячись в домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «ZTE Blade A5 2019 2/16 GB Black, ринкова вартість якого, згідно висновку експерта № СЕ-19/124-21/716-ТВ від 19.01.2021, станом на 01.01.2021 могла становити 1323,67 (одна тисяча триста двадцять три грн.,67 коп.) гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_7 із викраденим майном зник з місця події та розпорядився ним на власний розсуд.
Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення суду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення, підтвердивши суду, що злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Показання ОСОБА_7 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий ОСОБА_6 під час судового розгляду надав суду покази, які підтвердили фактичні обставини вчинення злочину ОСОБА_7 , щодо міри покарання пояснив, що за вчинення даного злочину обвинувачений може бути засуджений із звільненням від покарання з випробуванням.
Суд, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії ОСОБА_7 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує позицію учасників провадження щодо міри покарання, вимоги ст. 65 КК України, суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення та ступінь тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліках у лікаря нарколога та/або психіатра не перебуває, а також те, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти злочини, дане кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_7 під час умовно-дострокового звільнення, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення. Відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу, обвинуваченим вчинено нетяжкий злочин, обтяжуючими обставинами є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України). Вчинення злочину повторно, про що зазначено в обвинувальному акті, не є обтяжуючою обставиною, оскільки факт повторності враховано під час кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України. Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та визнання вини обвинуваченим.
В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, буде призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік.
Такі висновки суду узгоджуються з постановою Пленуму ВСУ від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Зокрема у абзаці 2 пункту 26 вказаної постанови наголошено, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Крім того, у п. 26 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 № 7 зазначено, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.
З ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31.07.2020 судом встановлено, що ОСОБА_7 вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.02.2019 був засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання 2 роки 25 днів позбавлення волі, був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 24 дні, тобто невідбута обвинуваченим частина покарання за попереднім вироком має бути приєднана до призначеного покарання за нове кримінальне правопорушення, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 81 КК України.
За таких обставин, враховуючи правила складення покарань за сукупністю вироків, регламентовані статтею 71 КК України, вбачаються підстави для часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.02.2019 та призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 2 місяці.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 653,80 гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались, підстави для їх застосування судом під час ухвалення вироку не встановлені.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 71, 81 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.08.2019 та призначити остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_7 .
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 653 грн. 80 коп.
Речові докази: мобільний телефон марки «ZTE Blade A5 2019 2/16 GB Black,- залишити за належністю у потерпілого ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після проголошення.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий ОСОБА_1