Справа № 947/8546/21
Провадження № 1-кс/947/3663/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2021 року слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), захисника - ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу та застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи відносно:
ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бійськ, Алтайського краю, Російської Федерації, неодруженої, з вищою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з поданого клопотання, ОСОБА_4 11.11.2018 затримана на території Львівської області в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України, у зв`язку з перебуванням у міжнародному розшуку каналами Інтерполу за ініціативою правоохоронних органів Російської Федерації, з метою забезпечення судового розгляду кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 159 КК Російської Федерації.
Ухвалою слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 13.11.2018 стосовно ОСОБА_4 застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб.
До Міністерства юстиції України 12.12.2018 надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 . Проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі особи 13.12.2018 доручено прокуратурі Львівської області.
ОСОБА_4 14.12.2018 звернулась до ГУ ДМС у Львівській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28.12.2018 стосовно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Законному представнику ОСОБА_4 18.01.2019 вручено повідомлення № 1 від 14.01.2019 про відмову ОСОБА_4 в оформленні документів для визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Цього ж дня рішення управління оскаржено особою до ДМС України.
Рішенням ДМС України № 73-19 від 13.05.2019 скаргу на рішення ГУ ДМС у Львівській області відхилено.

Станом на 27.01.2020 вищевказане рішення органів ДМС України особою у судовому порядку не оскаржено.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14.06.2019 стосовно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Міністерством юстиції України 05.06.2020 прийнято рішення про видачу ОСОБА_4 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159 (шахрайство, вчинене у великому розмірі, з використанням свого службового становища) та ч. 3 ст. 159 (шахрайство, вчинене у великому розмірі) КК Російської Федерації. Копію вищевказаного рішення не вдалось вручити ОСОБА_4 , оскільки її місцезнаходження не було встановлено.

Співробітниками УКР ГУНП в Одеській області 30.11.2020 о 14:05 ОСОБА_4 затримана в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України за адресою: м.Одеса, вул. Варненська, буд. 9.

Підставою для затримання ОСОБА_4 та застосування у подальшому стосовно неї екстрадиційного арешту став наказ Міністерства юстиції України від 05.06.2020 №1888/5 щодо видачі (екстрадиції) ОСОБА_4 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності та факт перебування особи у міжнародному розшуку у зв`язку з вчиненням злочину на території Російської Федерації.
Так, згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу від 30.11.2020 за №50/1987 (циркуляр файл №2018/76637), ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у міжнародному розшуку за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 159 (шахрайство, вчинене у великому розмірі) та ч. 3 ст. 159 (шахрайство вчинене у великому розмірі, з використанням свого службового становища) КК Російської Федерації, на підставі постанови Бійського міського суду Алтайського краю від 26.07.2018 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Листом від 02.12.2020 Міністерством юстиції України проінформовано Одеську обласну прокуратуру про наявність рішення про видачу ОСОБА_4 до Російської Федерації від 05.06.2020 №№ 1888/5, а також доручено вручити копію вищевказаного рішення особі.
На виконання доручення обласної прокуратури, Одеською місцевою прокуратурою № 1 03.12.2020 забезпечено вручення ОСОБА_4 копії вищевказаного рішення про видачу. Цього ж дня, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси стосовно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, строк дії якого продовжений відповідною ухвалою слідчого судді від 03.02.2021.
Таким чином, рішення Міністерства юстиції України від 05.06.2020 могло бути оскаржено ОСОБА_4 або її захисником до Печерського районного суду м. Києва у строк до 14.12.2020.
Разом з тим, відповідно до інформації Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2021, у період з 03.12.2020 по 11.02.2021 скарг від ОСОБА_4 чи її захисника ОСОБА_9 на рішення про видачу (екстрадицію) на адресу суду не надходило.
На виконання вимог ч. 3 ст. 590 КПК України, 22.02.2021 року Міністерством юстиції України прийнято рішення щодо організації фактичної передачі ОСОБА_4 до Російській Федерації та доручено Одеській обласній прокуратурі вжити заходів відповідно до ст. 584 КПК України з метою застосування до особи екстрадиційного арешту для забезпечення фактичної передачі.
Відповідно до інформації, яка міститься на офіційному сайті Судової влади України, ОСОБА_4 01.02.2021 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про скасування рішення органу ДМС України № 73-19 від 13.05.2019 (тобто за спливом майже 2 років).
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 особі відмовлено у прийнятті позовної заяви у зв`язку з визнанням судом підстав для поновлення строку на звернення до адміністративного суду неповажними. Зазначене рішення суду оскаржено ОСОБА_4 в апеляційному порядку.
Разом з тим, оскільки наразі стосовно ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.02.2021 діє запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, існує необхідність у зміні запобіжного заходу та застосуванні екстрадиційного арешту.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, надавши письмові заперечення з додатками, та зазначив, що клопотання передчасне та незаконне, рішення Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) до Російської Федерації ОСОБА_4 оскаржено, у клопотання прокурора, у листі, висновку та наказі МЮУ відсутня будь-яка інформація про дату, встановлено для передачі ОСОБА_4 .. Крім того, на даний час ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року, відповідно до якої, відхилено скаргу ОСОБА_4 на рішення ГУ ДМС у Львівській області про відмову в оформленні документів за поданою нею заявою про визнання біженцем чи особою, що потребує додаткового захисту. Належна процесуальна поведінка ОСОБА_4 протягом тривалого часу проживання в Україні, її позитивні характеристики, наявні проблеми зі здоров`ям, наявність довгострокового договору оренди житла, намагання створити умови для праці в Україні, свідчать про відсутність наміру втечі та переховування, тому достатнім буде залишити попередньо обраний та діючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку захисника.
Дослідивши клопотання та долучені в обґрунтування матеріали, а також надані захисником документи, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України, видача особи (екстрадиція) - видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.
Аналіз наведених складових свідчить, що вказані дії повинні бути послідовними, тобто позитивне вирішення попереднього питання дозволяє перейти до вирішення наступного.
Виконання передбаченого вказаною процесуальною нормою алгоритму покликане забезпечити прийняття рішень, що відповідають міжнародним зобов`язанням України та її національному законодавству, а також гарантують дотримання прав особи, видача якої ініційована заінтересованою стороною.
Отже, фактичній передачі особи мають передувати отримання запиту іноземної держави, перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі та прийняття рішення за відповідним запитом. Встановлення певних обставин, що унеможливлюють видачу особи, виключають прийняття позитивного рішення за запитом про видачу.
Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчим суддею встановлено, що 26.07.2018 року постановою Бійського міського суду Алтайського краю, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) було оголошено в розшук та відносно останньої постановлено застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
26.07.2018 року постановою старшого оперуповноваженого УКР ГУ МВС Росії по Алтайському краю від 26.07.2018 року, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) оголошено в міжнародний розшук.
12.12.2018 року до Міністерства юстиції України надійшов запит від Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) для притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до Наказу заступника Міністра юстиції України з питань європейської інтеграції від 05.06.2020 року, наказано видати громадянку Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з України до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159 (шахрайство, вчинене у великому розмірі, з використанням свого службового становища) та ч. 3 ст. 159 (шахрайство, вчинене у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації.
Згідно долученого до матеріалів клопотання, висновку від 03.06.2020 року за результатами розгляду запиту про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 з України до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності, відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.12.2018 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту).
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 28.12.2018 року скасовано ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 18.12.2018 року, та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14.06.2019 року стосовно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) змінено запобіжний захід з домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який неодноразово продовжувався (востаннє ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.03.2020 року).
Відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2020 року, слідчим суддею було відмовлено у задоволенні клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_4 та відносно останньої застосовано, до фактичної передачі останньої компетентним органам Російської Федерації, запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком до 03.02.2021 року. В подальшому, слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 03.02.2021 року було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 03.04.2021 року.
Так, клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 обґрунтовано тим, що на виконання вимог ч. 3 ст. 590 КПК України, 22.02.2021 року Міністерством юстиції України прийнято рішення щодо організації фактичної передачі ОСОБА_4 до Російській Федерації та доручено Одеській обласній прокуратурі вжити заходів відповідно до ст. 584 КПК України з метою застосування до особи екстрадиційного арешту для забезпечення фактичної передачі.
Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.
Як вбачається з наданих захисником в судовому засіданні документів, до Печерського районного суду м. Києва 21.03.2021 року направлена скарга на рішення Міністерства юстиції України від 05.06.2020 року №1888/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 .
Крім того, на даний час ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року по справі за позовом ОСОБА_4 до відповідача Державної Міграційної служби України, а саме у визнанні протиправним та скасування рішення відповідача про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або собою, яка потребує додаткового захисту.
Тобто, викладені обставини вказують на те, що на даний час ОСОБА_4 скористалася, відповідно до законодавства, правом на оскарження рішення щодо статусу визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
У зв`язку з тим, що остаточне рішення з цього приводу ще не прийнято, на думку слідчого судді, клопотання керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси про зміну застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі, є передчасним.
Слідчий суддя зазначає, що з моменту видачі наказу про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Російської Федерації (дата видачі наказу 05.06.2020 року), відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою, на даний час відсутні відомості щодо порушення останньою міри запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, згідно долученої захисником медичної документації, має проблеми зі здоров`ям.
За таких обставин та враховуючи викладене, на думку слідчого судді, прокурором ні в клопотанні, ні в судовому засіданні не було доведено наявності необхідності зміни ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційни арешт), а відтак, з огляду на наявність на теперішній час оскарження рішення про видачу та про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або собою, яка потребує додаткового захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмовити у задоволення клопотання прокурора.
Керуючись ст.ст. 583, 584, 586 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу та застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1