№ 207/2730/17
№ 1-в/207/94/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинска Дніпропетровскої області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське подання начальника Південного районного відділу філії державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного судом покарання ОСОБА_3 по закінченню строку давності виконання обвинувального вироку,

В С Т А Н О В И В :

За вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. у прибуток держави.

Протягом терміну виконання вироку суду засудженим сплачено штраф за вироком суду частково у розмірі 450 грн. про що свідчить квитанція (а.с.175).

11 червня 2021 року начальник Південного районного відділу філії державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням, в якому просить звільнити від відбування покарання ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Представник Південного районного відділу філії державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області ОСОБА_5 подання підтримала та просить задовольнити, надала довідку, з якої вбачається, що ОСОБА_3 за час перебування на обліку до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався.

Представник органу пробації, прокурор, засуджений про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Неявка належним чином повідомлених учасників процесу не перешкоджає розгляду питання по суті ( ч.4 ст.539 КПК України).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України «Звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку», особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строк, сплив яких є безумовною підставою звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строків давності.
Відповідно до ст.152 КВК України «Підстави звільнення від відбування покарання», однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 24.12.2015 року, розглядаючи справу №5-324 кс15, висловився про те, що правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватись із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу. З огляду на це лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі свідчить про ухилення його від відбування покарання.
При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив,що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає втому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом - судом. Адже відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема відповідно до ч.1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у чиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки їх вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана-винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно ( Постанова ВС України від 24.12.2015 року №5- 324-15 кс.)
Вище викладене свідчить, що для звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, правові перешкоди для такого звільнення відсутні.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що подання начальника Південного районного відділу філії державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного відбування покарання, у зв`язку з закінченням строку давності підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Подання начальника Південного районного відділу філії державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного відбування покарання ОСОБА_3 після закінчення строку давності виконання обвинувального акту -задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного за вироком Баглійського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1