Справа №766/9977/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника Державної установи

«Північна виправна колонія (№90)»: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона, проведеному в режимі відеоконференції з Державною установою «Північна виправна колонія (№90)», клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, яке підтримав і під час судового розгляду, про заміну невідбутої частини строку призначеного йому покарання більш м`яким, посилаючись на те, що став на шлях виправлення,був працевлаштованим, проте зазначив, що свою вину не визнає, а вирок є незаконним.

Представник ПВК №90 в судовому засіданні клопотання засудженого підтримала, пояснивши, що ОСОБА_5 характеризується позитивно, а тому щодо нього можливо застосувати заохочувальну норму.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, оскільки засуджений за час відбування покарання свою вину не усвідомив та визнав, хоча і характеризується позитивно, проте заохочувався фактично лише протягом двох років до звернення з клопотанням до суду. Відбуває покарання за тяжкий злочин.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані суду матеріали в обґрунтування заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

З матеріалів наданих ПВК №90 в обґрунтування клопотання засудженого вбачається, що ОСОБА_5 у ПВК №90 відбуває покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 10.09.2015 за ч. 2 ст. 121 КК України (скасованого ухвалою апеляційного суду Херсонської області в частині засудження за ч. 3 ст. 135 КК України) у вигляді 9 років позбавлення волі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.09.2016 на підставі п. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день за 2 дні позбавлення волі за період з 25.06.2015 по 03.12.2015. Початок строку: 25.06.2015; кінець строку: 17.01.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Отже, можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким обумовлена наявністю двох складових: засуджений став на шлях виправлення та відбув певну частину строку покарання в залежності від ступеня його тяжкості (ч. ч. 3, 4 ст. 82 КК України). Тобто головною умовою для прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення, про що говориться і в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

На день розгляду клопотання ОСОБА_5 відбув 1/2 строку покарання, що дає можливість розглянути питання про заміну невідбутої частини покарання - більш м`яким.

Так, відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 , останній за період відбування покарання мав 1 стягнення, яке на день розгляду подання погашено, 8 разів заохочувався начальником установи, шляхом оголошення подяки, зокрема: за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, а також за дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Згідно довідки на засудженого ОСОБА_5 щодо нарахування заробітної плати останній з березня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по грудень 2017, з січня 2018 по грудень 2018 , з січня 2019 по червень 2021 був офіційно працевлаштований, отримував заробітну плату. З характеристики на ОСОБА_5 вбачається, що він характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок відбування покарання та розпорядок дня установи. Сумлінно працює на дільниці формування та упакування шкребка для чищення посуду майстерні установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення має середній рівень ризику.

У той же час, враховуючи вищевикладене, зокрема беручи до уваги особу засудженого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своє виправлення не довів, не зважаючи на офіційне працевлаштування та позитивні характеристики, оскільки за період відбування покарання свою вину не визнав, що свідчіть недосягнення виховного впливу, метою якого і є призначення покарання саме у вигляді позбавлення волі. Також суд погоджується з прокурором в тій частині, що не зважаючи на значний термін призначеного покарання всі заохочення мали місце лише протягом 2018 року. Отже, період протягом якого до ОСОБА_5 були застосовані заохочення може свідчити лише про завчасне створення умов для можливого застосування більш м`якого покарання, а не про прагнення довести своє виправлення. Крім того, предметом розгляду суду вже були клопотання ПВК №90 як про заміну покарання більш м?яким, так і про застосування умовно-дострокового звільнення, в задоволенні яких обидва рази було відмовлено. З досліджених же судом матеріалів нових обставин, які б давали можливість ухвалити протилежне рішення не вбачається.

Наведені вище обставини ставлять під сумнів факт виправлення засудженого, а тому беззаперечних підстав для задоволення клопотання останнього судом не вбачається,

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1