Справа № 755/2903/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0006210 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, Закарпатської обл., громадянина України, українця, з профільною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-07.03.2007 року Стрийським міським судом, за ч.3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.104 КК України звільнений від відбування покарання, з випробувальним строком на 1 рік;

-10.09.2008 року Залізничним районним судом м. Львова, за ч.3 ст.186, ст.69 КК України, до 3 років позбавлення волі;

-20.08.2010 року Франківським районним судом, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 02.04.2013 року звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання 9 місяців 2 дня;

-14.02.2014 року Залізничним районним судом м. Львова, за ч.2 ст.185, ст.71 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-13.03.2014 року Залізничним районним судом м. Львова, за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 10 місяців 2 днів позбавлення волі, 27.11.2015 року звільнений від відбування покарання 27.11.2015 року за відбуття строку покарання;

-30.08.2018 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

-01.10.2020 року Залізничним районним судом м. Львова, за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяці арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 22 грудня 2020 року, приблизно о 17 годині 55 хвилин, за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали якої виділено в окреме кримінальне провадження, перебували за адресою: АДРЕСА_2 , на зупинці громадського транспорту з назвою «Станція метро Чернігівська», де побачили раніше не знайомого їм ОСОБА_6 , у цей час у останніх виник злочинний умисел спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 спільно з особою, матеріали відносно якої було виділено окреме кримінальне провадження, підійшли до ОСОБА_6 та скориставшись тим, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає і не зможе завадити вчиненню протиправних дій, ОСОБА_3 витяг з портфеля потерпілого білий пакет, в якому знаходився паспорт громадянина України ОСОБА_6 та грошові кошти в розмірі 400 грн., після чого одразу викрадені речі передав особі, відносно якої було виділено окреме кримінальне провадження, який у свою чергу сховав до власної лівої нагрудної кишені куртки.

Завершивши свої злочинні дії, ОСОБА_3 спільно з особою, відносно якої було виділено окреме кримінальне провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 400 гривень 00 копійок.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 22 грудня 2020 року, приблизно о 17 годині 55 хвилин, він разом із своїм знайомим ОСОБА_7 , перебували за адресою: АДРЕСА_2 , де на зупинці громадського транспорту побачили потерпілого ОСОБА_6 , який тримав у руці портфель. Тоді вони домовились викрасти речі із указаного портфелю. Після чого він таємно витягнув із портфелю білий пакет, у якому знаходились паспорт потерпілого та грошові кошти в розмірі 400 грн. та передав їх ОСОБА_8 який сховав до своєї кишені куртки, викраденим майном вони розпорядились на власний розсуд.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники кримінального провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушенння.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушенння щодо особи похилого віку.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства неможливе, тому не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили залишити без змін, у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання 22.12.2020 року.

Речовий доказ у кримінальному провадженні DVD-R диск зберігати при матеріалах кримінального провадження; поліетиленовий пакет, білого кольору з написом «Одеський ювелірний завод» всередині якого знаходяться грошові кошти та паспорт залишити у володінні власника ОСОБА_6 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: