Справа № 751/5766/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/94/21
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої Сєвєродонецьким міським судом Луганської області від 06.09.2018 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців,

задоволено клопотання начальника державної установи «Чернігівська виправна колонія №44» та приведено вирок Сєвєродонецького міського суду від 06.09.2018 року щодо ОСОБА_7 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року, в частині призначеного покарання.

Місцевий суд вказав, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року були внесені зміни, зокрема в санкцію частини 2 ст. 309 КК України. А тому, що призначене ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, згідно цих змін, слід перерахувати та знизити його до трьох років позбавлення волі.

Не погодившись із рішенням суду, засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу місцевого суду в частині остаточного призначеного покарання, з урахуванням вимог ст.71 КК України. Зазначила, що місцевий суд погіршив її становище, оскільки при призначенні остаточного покарання, на підставі ст.71 КК України, безпідставно приєднав до покарання за ч.2 ст.309 КК України, покарання за ч.2 ст.307 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців. Тоді як за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.09.2018 року при призначенні їй остаточного покарання, на підставі ст.71 КК України, за ч.2 ст.307 КК України їй було приєднано покарання у виді позбавлення волі на строк 4 місяці.

Заслухавши доповідь судді; засуджену, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів провадження, вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.09.2018 року ОСОБА_7 засуджена за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

На підставі ст.71 КК України, до покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду від 13.02.2018 року, яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.2 ст.307 КК України до покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією всього майна, та остаточно призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців (а.к.п.2-3).

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 20 червня 2019 року вказаний вище вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.09.2018 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін (а.к.п.4).

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 20 червня 2019 року (а.к.п.5).

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року, яким, у тому числі, внесено зміни і в санкцію частини 2 ст. 309 КК України.

У відповідності до внесених змін санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

За змістом ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи вищенаведені норми Закону, призначене ОСОБА_7 вироком Сєвєродонецького міського суду від 06.09.2018 року покарання за ч.2 ст.309 КК України, підлягає зменшенню з урахуванням змін, внесених Законом № 2617-VII.

Однак, відповідно до ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

А тому, з метою дотримання вищевказаних вимог ч.4 ст.71 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, до перерахованого покарання за ч.2 ст.309 КК України місцевим судом обґрунтовано частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.02.2018 року, у виді позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців.

Отже, місцевий суд при розгляді клопотання начальника ДУ «Чернігівська виправна колонія №44» належно оцінив всі обставини справи та, з дотриманням вимог Закону, вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.09.2018 року щодо ОСОБА_7 було приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року, в частині призначеного покарання, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, доводи апелянта про незаконність рішення суду першої інстанції не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4