Справа №487/6674/17
Провадження №1-кс/487/43/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання начальника відділення СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0004897 від 19.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москви РФ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
29.04.2020 начальник відділення СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2.ст.186 КК України, переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчим до суду скеровано клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу не є можливим у зв`язку з відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зв`язки з особами, що заслуговують довіру та можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування та суду, а також застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає підозрюваному вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду і здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків, та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила про задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила застосувати більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що підозра була вручена матері її підзахисного, яка нічого не казала сину. ОСОБА_4 не мав наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду та коли дізнався, що його розшукують співробітники поліції добровільно з`явився до відділу поліції в м.Одесі.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Вину в інкримінованому правопорушенні визнав. Місцезнаходження ОСОБА_8 йому наразі невідоме, останній раз бачилися з ним у 2017, проте знає, що останнього засудили.

Зауважив, що готовий за першою вимого з`являтись до слідчого, прокурора, суду. Зазначив, що працював в м. Одеса приблизно 3 місяці.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_9 пояснила, що є матір`ю підозрюваного. Слідчий дійсно вручив їй повідомлення про підозру сина у вчиненні кримінального правопорушення, проте вона, опасаючись реакції останнього, нічого йому не казала. ОСОБА_4 працював. За цей час декілька разів приїжджали працівники поліції, проте вона не казала їм про місцезнаходження сина, зазначаючи, що останній працює в різних місцях.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимий Ленінським районним судом міста Миколаєва за корисливий майновий злочин на шлях виправлення не став а знову вчинив майновий корисливий злочин.

Так, 11.11.2017 року приблизно о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 (обвинувальний акт відносно якого направлено до суду), перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, знаходячись у зазначеному місці у зазначений час ОСОБА_4 та ОСОБА_8 побачили припаркований автомобіль марки «Honda Accord» чорного кольору державний номер НОМЕР_1 . Після чого, у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна із автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, ОСОБА_4 попередньо домовившись з ОСОБА_8 , та розподіливши між собою ролі, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_10 та відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, таємно викрав з переднього пасажирського сидіння вищевказаного автомобіля жіночу сумку чорного кольору та в подальшому, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення направився у двори будинків розташованих неподалік. Свідок ОСОБА_11 , помітивши протиправні дії ОСОБА_8 , яка на момент вчинення вказаного злочину знаходилася у середині вказаного автомобіля вийшла з салону за ним та побіг слідом, при цьому гучно кричав йому в слід та вимагаючись зупинити.

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 почувши крики, усвідомлюючи, що їхні таємні дії стали явними для оточуючих продовжили бігти у напрямку будинків по вул. Погранична в м. Миколаєві, де в подальшому зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

21.12.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва 30.04.2020 надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

07.06.2021 р. о 19 год.30 хв. на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 30.04.2020 затримано ОСОБА_4 .

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

Отже, слідчий суддя дійшла переконання про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яка підтверджується: протоколом огляду предмета від 29.11.2017; протоколом огляду диска від 01.12.2017; протоколом огляду місця події від 11.11.2017; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом огляду місця події від 30.11.2017; протоколом проведення слідчого експерименту від 15.12.2017.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Прокурором під час розгляду клопотання не доведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Так, слідчий суддя вважає, що зазначеним у клопотанні ризикам можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше судимий, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання в місті Миколаєві, працевлаштований.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України..

Керуючись ст.ст. 177- 179, 183, 193-194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання начальника відділення СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, запобіжний захід домашній арешт.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-цілодобово не покидати місце свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 .
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання, у разі наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Запобіжний захід цілодобовий домашній арешт встановлюється до 17.07.2021.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст..194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 покласти на працівників Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала слідчого судді діє до 17.07.2021 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1