ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
та учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5
власника майна ТОВ БВФ «Кайрос» ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000231 від 20.12.2019 року за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 серпня 2021 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, у задоволенні клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000231 від 20.12.2019 року - відмовлено.

ЄУНСС №727/7272/21 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_9
Провадження №11-сс/822/185/21 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія ст. 309 КПК України

Доводи апеляційної скарги учасника провадження.

Прокурор у своїй скарзі вважає, що ухвала слідчого судді від 09.08.2021 р. є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

26.07.2021 слідчим винесено постанову про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а саме виявленого в ході проведення оглядів від 22.07.2021 р. обладнання, що становить частку статутного капіталу ТОВ БВФ «Кайрос» у вигляді не грошового внеску, відповідно до акту прийому-передачі від 16.03.2016 р..

Вказане рішення слідчим обґрунтоване тим, що виявлене в ході огляду обладнання, власником якого являється ТОВ БВФ «Кайрос», використовувалося ОСОБА_6 у особистих цілях, у якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 , маючи у своєму розпорядженні усі необхідні первинні матеріли для виготовлення взуття, закуплені за рахунок ТОВ БВФ «Кайрос», без використання зазначеного обладнання, не зміг би довести наявний у нього умисел, направлений на продаж з метою особистого збагачення виготовленої готової взуттєвої продукції до кінця.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 не виконав ухвалу слідчого судді про зобов`язання надання органу досудового розслідування виготовленої продукції, з якою є необхідність в подальшому проведенні необхідних судових експертиз, в тому числі товарознавчої щодо порівняння та встановлення її виготовлення саме на вказаному обладнанні, а тому доводи сторони обвинувачення є обґрунтованими щодо доцільності арешту в частині заборони відчуження на час проведення досудового розслідування, що не призведе до припинення господарської діяльності Підприємства.

Так як, реалізація даного обладнання Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області, згідно вимоги №10-303-56, призведе до втрати речового доказу і як наслідок не забезпечить виконання завдань кримінального провадження в частині проведення необхідних судових експертиз.

Стверджує, що стороною обвинувачення дотримано вимог КПК України щодо визнання виявленого обладнання речовими доказами кримінального правопорушення, а саме знаряддям злочину, оскільки без вказаного обладнання, ОСОБА_6 не мав технічної можливості виготовити із наявної сировини готовий до реалізації продукт та довести свої злочинні дії до кінця.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 серпня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на речові докази у вигляді заборони відчуження, які було виявлено в ході проведення огляду нежитлових приміщень, що перебувають у користуванні ТОВ БВФ «Кайрос», розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Мотиви суду.

Заслухавши суддю - доповідача, яка виклала суть ухвали та вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення, з`ясувавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно, перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, слідчого, представника власника майна та досліджені матеріали додані до клопотання.

На думку колегії суддів, слідчим суддею під час розгляду клопотання органу досудового розслідування дотримано вимог чинного законодавства в повному обсязі та обґрунтовано прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки органом досудового розслідування не доведено, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт, відповідає критеріям ст. 170 КПК України, а саме є доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

З наданих апеляційному суду матеріалів, які були предметом дослідження слідчим суддею вбачається, що директор ТОВ БВФ «Кайрос» ОСОБА_6 за період 2015-2019 років привласнив грошові кошти ТОВ БВФ «Кайрос», внаслідок чого ОСОБА_10 не отримує законний прибуток від діяльності Підприємства.

У ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, в якості потерпілого допитано ОСОБА_10 та встановлено, що він являється співзасновником ТОВ БВФ «Кайрос», його частка в статутному капіталі Підприємства становить 50 %, а саме 3 030 000 грн.. Основним видом діяльності даного Підприємства є виробництво взуття. Так, у 2019 році йому стало відомо, що директор Підприємства ОСОБА_6 протягом 2015-2019 років привласнив та до цього часу продовжує привласнювати грошові кошти Підприємства шляхом продажу виготовленої продукції за готівкові кошти поза бухгалтерським обліком, при цьому відображаючи у фінансових звітностях діяльності Підприємства неправдиві відомості щодо збитковості та відсутності чистого прибутку. У зв`язку з вказаним, ОСОБА_10 позбавлений можливості отримувати прибуток від діяльності Підприємства, та не маючи доступу до фінансово-господарської діяльності Підприємства позбавлений можливості контролювати та відслідковувати фактичний обсяг виробництва та реалізації готової продукції.

Також, встановлено, що ОСОБА_6 здійснюючи закупівлю матеріалів та послуг, у фінансовій звітності відображає, що готова продукція знаходиться у залишках Підприємства як така, що не реалізована, хоча фактично готова продукція на Підприємстві відсутня, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що виготовлена продукція була реалізована поза бухгалтерським обліком за готівкові кошти, які у подальшому були не обліковані на Підприємстві, а привласнені ОСОБА_6

22.07.2021 р. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці проведено огляди нежитлових приміщень, в яких ТОВ БВФ «Кайрос» здійснює підприємницьку діяльність, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також нежитлових приміщень, що перебувають у власності ТОВ БВФ «Кайрос», розташованих в АДРЕСА_2 , в ході проведення яких виявлено обладнання що становить частку статутного капіталу ТОВ БВФ «Кайрос» у вигляді не грошового внеску відповідно до акту прийому передачі від 16.03.2016.

Поряд з цим, в ході проведення огляду нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 виявлено готову продукцію у вигляді взуття без індивідуального упакування та бренду, а саме 1772 пар чоловічих черевиків різних розмірів та 91 пар чоловічих чобіт різних розмірів.

Також, в ході проведення огляду нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено готову продукцію у вигляді взуття, упакованого в індивідуальну картонну коробку торгової марки PDP «Passo dopo Passo» наступних артикулів та кількості: 4181-01 в кількості 59 шт.; 4179-01 в кількості 12 шт.; 4295-01 в кількості 44 шт.; 4388-01 в кількості 60 шт.; 1712-01 в кількості 52 шт.; 1805-01 в кількості 2 шт.; 4583-05 в кількості 2 шт.; 4564-422 в кількості 10 шт.; 9538-105 в кількості 20 шт.; 4411-01 в кількості 7 шт.; 4683-02 в кількості 2 шт.; 4645-03 в кількості 1 шт.; 4588-03 в кількості 2 шт.; 1822 в кількості 1 шт.; 4042 в кількості 1 шт.; 1818-01 в кількості 1 шт.; 4052 в кількості 1 шт.; 4680 в кількості 1 шт.; 4582-07 в кількості 1 шт.; 4595-05 в кількості 2 шт.; 4680-08 в кількості 1 шт.; 1829-01 в кількості 1 шт.; 4328-04 в кількості 3 шт.; 4350-02 в к-сті 1шт.; 1326-01 в к-сті 1 шт.; 4576-04 в к-сті 1 шт.; 1830-01 в к-сті 1 шт.; 4549-01 в к-сті 1 шт.; 4152-04 в к-сті 4 шт.; 1904 в к-сті 1 шт.; 4807-03 в к-сті 1 шт.; 4267 в к-сті 1 шт.; 4134 в к-сті 7 шт.; 4721-01 в к-сті 1 шт., а також готову продукцію у вигляді взуття, упакованого в індивідуальну картонну коробку торгової марки «Braska» наступних артикулів та кількості: 4702 в к-сті 2 шт.; 1375-11 в к-сті 11 шт.; 4723 в к-сті 3 шт.; 4701-01 в к-сті 1 шт.; 4720 в к-сті 1 шт.; 1902 в к-сті 1 шт.; 1902 в к-сті 1 шт.; 4721 в к-сті 1 шт.; 4257 в к-сті 2 шт.; 1714 в к-сті 3 шт.; 1903 в к-сті 1 шт.; 1912 в к-сті 5 шт..

26.07.2021 р. виявлене у ході проведення огляду нежитлових приміщень, що використовуються ТОВ БВФ «Кайрос» обладнання та готову продукцію визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно являється предметом вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 та незаконно використовується директором ОСОБА_6 ..

Крім того, у ході проведення вищевказаних оглядів встановлено, що обладнання, яке являється статутною часткою капіталу ОСОБА_6 використовує не тільки в інтересах ТОВ БВФ «Кайрос», а також використовує у діяльності ТОВ «Кайрос Буковина», директором якого він також являється, та про що останній повідомив безпосередньо під час огляду, аргументуючи здійснення відповідних технологічних процесів на даному обладнанні працівниками, які не перебувають у трудових відносинах з ТОВ БВФ «Кайрос».

Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що ОСОБА_6 , маючи одноособово доступ до майна Підприємства, з метою уникнення від відповідальності, може вчиняти дії, направлені на знищення чи переховування вищевказаних речей, які у кримінальному провадженні мають значення речових доказів та походження яких потребує додаткової ідентифікації у відповідності до статутних документів Підприємства та періоду виготовлення готової продукції, яка знаходилась на Підприємстві на момент проведення оглядів, слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно.

Відмовляючи в задоволенні даного клопотання, слідчий суддя місцевого суду врахував правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, взяв до уваги з`ясовані органом досудового розслідування обставини, обґрунтовано прийшов до висновку, що обладнання та готова продукція, які були виявлені під час огляду нежитлових приміщень, в яких здійснює господарську діяльність ТОВ БВФ «Кайрос», не відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді, погоджується й колегія суддів.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися або розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Виходячи зі змісту ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається із клопотання слідчого про арешт вилученого майна, метою такого арешту є наявність ризиків втрати зазначених речових доказів у разі не накладення на них арешту та заборони їх відчуження.

Разом з цим, слідчим суддею встановлено, а колегією суддів перевірено те, що матеріали клопотання не містять доказів, що вказують на існування загрози знищення майна.

Так, 20.12.2019 року до ЄРДР внесені відомості за №0000231 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України за заявою співзасновника ТОВ БВФ «Кайрос» ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення відповідно до якої директор ТОВ БВФ «Кайрос» ОСОБА_6 за період 2015-2019 років привласнив грошові кошти ТОВ БВФ «Кайрос», внаслідок чого ОСОБА_10 не отримує законний прибуток від діяльності Підприємства.

У межах даного кримінального провадження ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 липня 2021 року було надано дозвіл на проведення огляду нежитлових приміщень, в яких ТОВ БВФ «Кайрос» здійснює підприємницьку діяльність, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також нежитлових приміщень, що перебувають у власності ТОВ БВФ «Кайрос», розташованих в с. Банилів-Підгірний, вул. Головна, 90/1, з метою виявлення і фіксації обладнання, що становить частку статутного капіталу ТОВ БВФ«Кайрос», обладнання, що використовується ТОВ БВФ «Кайрос» відповідно до договору оренди від 01.04.2016р., а також наявності та кількості готової продукції на Підприємстві.

З протоколів огляду встановлено, що 22.07.2021 року органом досудового розслідування за вищевказаними адресами було проведено огляд нежитлових приміщень, в ході проведення яких виявлено обладнання, що становить частку статутного капіталу ТОВ БВФ «Кайрос» у вигляді не грошового внеску відповідно до акту прийому передачі від 16.03.2016.

Отже, колегією суддів встановлено, що у поданому слідчим клопотанні не було зазначено те, які саме слідчі дії орган досудового розслідування планує провести із майном, на яке просить накласти арешт.

Накладення арешту на майно у даному випадку може призвести до незаконного позбавлення власника права володіти, користуватися та розпоряджатися майном, що є неприпустимим.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у вказаному вище клопотанні відсутні доводи стосовно можливого настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вищезазначене майно зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також, апеляційний суд зважає і на те, що підозра у даному кримінальному провадженні нікому не пред`явлена, а санкція ч.1 ст.191 КК України не передбачає конфіскації майна, як додаткової міри покарання.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при вирішенні даного клопотання об`єктивно перевірив всі обставини справи, наявність та обґрунтованість підстав для накладення арешту на майно і прийшов до правильного висновку про відмову у його задоволенні.

Доводи апеляційної скарги прокурора не свідчать про існування підстав для накладення арешту на майно, оскільки це явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, які гарантовані законом і завданням цього кримінального провадження.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються вищевикладеним.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. 132, 170-173,175, 309, 392, 395, 404, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 серпня 2021 року без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3