Провадження №: 1-кс/755/1940/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" травня 2021 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , що подане в інтересах власника майна - ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000150 від 16.10.2020, -
У С Т А Н О В И В :
22 квітня 2021 року у провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення майна, що було тимчасово вилучене під час проведення обшуку 03.12.2020 р. в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000150 від 16.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 03.12.2020 на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено комп`ютерну техніку, яка належить ОСОБА_6 . Крім того, зазначено, що жодній особі у вказаному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, також в якості свідків жодна з осіб, які перебували в приміщенні під час обшуку, допитана не була, а із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно орган досудового розслідування до слідчого судді не звертався, а відтак вилучене майно підлягає поверненню його законному володільцю.
В судовому засіданні заявник клопотання підтримав, зазначив, що вилучене майно не є доказами у кримінальному провадженні, тому має бути повернуте власнику.
Прокурор залишив вирішення клопотання на розсуд суду зазначивши, що вказане майно визнане речовими доказами в межах зазначеного кримінального провадження.
Заслухавши заявника та прокурора, дослідивши зміст внесеного клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000150, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2020 року задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя і вилучення відповідних доказів вчинення кримінального правопорушення, а саме: банківських карток, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації (оптичних дисків, флеш-накопичувачів), мобільних телефонів та сім-карток, на яких зберігається або може зберігатись інформація із відомостями щодо вчинення розслідуваного злочину, що неможливо встановити без проведення комп`ютерно-технічної експертизи; записних книжок або чорнових (робочих) записів, а також документів, як в паперовому, так і в електронному вигляді які містять інформацію щодо вчинення розслідуваного злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Під час вивчення матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді 03.12.2020 проведено обшук, за результатами якого органом досудового розслідування вилучено комп`ютерну техніку згідно опису, зазначеного в протоколі обшуку.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до норм ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Враховуючи вказані норми кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя доходить висновку, що вилучене майно, відповідно до протоколу обшуку, на поверненні якого наполягає заявник, підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2020 року. Відтак, вилучене майно не є тимчасово вилученим майном, а тому у даному випадку не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.
За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності особи, в інтересах якої подано клопотання, обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідно до принципу верховенства права.
Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку про безпідставність вимог заявника, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст. 169, 167, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , що подане в інтересах власника майна - ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7