Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/374/21
Номер провадження: 1-кп/511/105/21

02 березня 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000175 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.12.2020 року за об винуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Роздільна Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу статті 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 4 статті 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23 вересня 2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме: по АДРЕСА_1 , у невстановленої слідством особи, переслідуючи ціль незаконного використання завідомо підробленого документу, а саме: посвідчення водія, діючи умисно, усвідомлюючи, що порушує порядок видачі особі національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, що передбачений Положенням «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, через інтернет-сайт оголошень «Avtoprava» придбав завідомо підробне посвідчення водія, в якому зазначено наступне: «серійний номер НОМЕР_1 , яке видане 19.09.2020 Центром TSC 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

25 грудня 2020 року близько 23 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21063 р/н НОМЕР_2 , по вулиці Муніципальній міста Роздільна Одеської області, був зупинений інспекторами СРПП №2 Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області. В цей час, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що отриманий ним документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 19.09.2020 Центром TSC 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підробленим і як наслідок його використання може обґрунтовано надавати право керувати транспортними засобами, у останнього виник злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 під час перевірки документів поліцейськими сектору реагування патрульної поліції Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, пред`явив останнім завідомо підроблене посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 , яке видане 19 вересня 2020 року Центром TSC 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу на території України, тим самим здійсним незаконне використання завідомо підробленого документу.

26 лютого 2021 року між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у скоєнні кримінального провапорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за частиною 4 статті 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Також, суд зазначає, що в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

Суспільний інтерес в укладенні цієї угоди полягає в забезпеченні швидшого судового провадження, без дослідження судом всіх доказів по справі.

Обвинувачений під час судового розгляду беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні вказаного злочину, надав покази по обставинам справи, які повністю відповідають змісту обвинувачення; повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про винуватість, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити та призначити узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого та прокурор також просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Вивчивши матеріали обвинувального акту та угоду про визнання винуватості, а також надавши оцінку аргументам учасників судового провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Положення пункту другого частини першої статті 468 КПК України визначають, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Пункт перший частини четверої статті 469 КПК України регламентує, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Крім того, суд зазначає, що практика укладання угод в кримінальному провадженні неодноразово була предметом розгляду у Європейському суді з прав людини (справи «Ніколов проти Болгарії», «Броуґан та Інші проти Сполученого Королівства» та інші). Європейський суд з прав людини зазначав, що застосування спрощеної процедури на підставі угоди про визнання винуватості та загалом спрощення процедур на підставі Рекомендації № К (87)18, безперечно має переваги для обвинуваченого та правосуддя загалом, оскільки скорочує тривалість кримінального провадження, швидко визнаючи винуватість особи та міру його відповідальності, крім того, спрощує вирішення питань цивільної відповідальності та відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, але наголосив на дотриманні умови - відповідність угоди фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та захисником під час судового засідання.

Зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.

Також, суд врахував, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення та активно сприяв його розкриттю.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку) та даним про особу обвинуваченого, а також загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.12.2020 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , яке має значення речового доказу по кримінальному провадженню.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів становлять 653,80 гривень.

З цього приводу диспозиція частини другої статті 124 КПК України регламентує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно приписів ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 124, 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.02.2021 року по кримінальному провадженню №0000175 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 4 статті 358 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 4 статті 358 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.12.2020 року на тимчасово вилучене майно, а саме: на посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , яке має значення речового доказу по кримінальному провадженню.

Речовий доказ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , зберігати у матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів на загальну суму 653,80 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1