Справа № 216/4001/20
Провадження № 1-кп/216/458/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої та законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001139 від 17.06.2020 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моринці, Звенигородського району, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2020 року приблизно о 16:00 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше незнайомого йому малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого на ремінці знаходилась нагрудна шкіряна сумка чорного кольору.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадання чужого майна та звернення його на свою користь, підійшов до малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілого ОСОБА_6 , свідомо ігноруючи зазначену обставину, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відкрито викрав, знявши у потерпілого ОСОБА_6 нагрудну шкіряну сумку чорного кольору з ремінцем, яка висіла на шиї останнього, вартість якої відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи №1928 від 19.06.2020 року не визначена, в якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J4+», з об`ємом пам`яті 16 Гб, в корпусі золотистого кольору, серійний номер телефону імеі-1: НОМЕР_1 та імеі-2: НОМЕР_2 , вартістю відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи №1928 від 19.06.2020 року - 2227,50 грн. та грошовими коштами у сумі 5 гривень, належними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 завдано матеріальних збитків на суму 2232,50 гривень, малолітньому ОСОБА_6 моральної шкоди.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковано за ст. 186 ч.1 КК України за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось. У вчиненому кається, просить суворо не карати.
Прокурор заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Обвинувачений, його захисник, потерпіла та законний представник малолітнього ОСОБА_6 , кожен окремо проти задоволення такого клопотання не заперечували.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його згода на клопотання прокурора, заявленого в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_4 .
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 . Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Прокурор у судовому засіданні, ураховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, просив визнати останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні також просили суд призначити покарання із застосуванням іспитового строку.
Потерпіла та законний представник малолітнього потерпілогоОСОБА_6 - ОСОБА_7 підтримала думку прокурора.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст. 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо малолітньої дитини.
Обговорюючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, співпрацював з органом досудового розслідування, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг від сусідів не надходило (м.к.п. а.с. 63), на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває (м.к.п. а.с. 59), однак звертався за медичною допомогою до лікаря - нарколога з приводу вживання психостимуляторів зі шкідливими наслідками з січня 2010 року по квітень 2014 року (м.к.п. а.с. 60), частково відшкодував моральну шкоду завдану малолітньому потерпілому ОСОБА_6 та повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 , яка в свою чергу не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого.

Також Центрально Міський районний відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області за наслідками вивчення особи обвинуваченого ОСОБА_4 його способу життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства,тому останні вважають за можливе звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покладення на правопорушника обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно призначити покарання в виді позбавлення волі на мінімальний строк, встановлений санкцією статті, що передбачає відповідальність за скоєний ним злочин, але із застосуванням ст.75 КК України, тобто без реального відбування покарання.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання обвинуваченим, судом не убачається.

Крім того, у вказаному кримінальному провадженні до ОСОБА_4 потерпілою та законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_7 пред`явлено цивільний позов, оскільки злочинними діями обвинуваченого завдано майнову та моральну шкоду, яку остання просить стягнути.
Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Цивільний позов потерпілої та законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 є обґрунтованим, та визнано обвинуваченим ОСОБА_4 . Заподіяна позивачці матеріальна шкода повністю відшкодована шляхом повернення викраденого майна та частковим відшкодуванням моральної шкоди у розмірі 10000 грн., про що свідчать уточненні позовні заяви написані власноруч ОСОБА_7 .
Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи те, що потерпіла та її малолітній син ОСОБА_6 , 04.02.2010 року дійсно зазнали матеріальних та моральних страждань, а обвинувачений визнав в судовому засіданні уточнений цивільний позов у повному обсязі, з урахуванням заяви ОСОБА_7 про відсутність будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди і вважає можливим її стягнути, з урахуванням раніше сплаченої ним суми на користь потерпілої ОСОБА_7 , а вимоги останньої про відшкодування майнової шкоди вважає за необхідне залишити без розгляду, через відсутність спору між сторонами.
У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.
Процесуальні витрати за залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України
Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та працевлаштуватися.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, - залишити без розгляду.
Уточнений цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень).
Речові докази що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки ОСОБА_7 (м.к.п. а.с. 37) залишити потерпілій.

Матеріали кримінального провадження № 0001139 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/4001/20 (1-КП/216/458/21).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду,через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1