Справа № 548/690/20
Провадження №1-кс/548/486/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2021 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районого суду Полтавської області Коновод О.В., при секретарі судового засідання Листопад В.Л. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження ,-

ВСТАНОВИВ:

14.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження мотивуючи її тим, що 13.12.2019 року потерпілий ОСОБА_1 звернувся до прокурора Полтавської області Глушка Андрія Михайловича із заявою про вчинення кримінального правопорушення на підставі ст. 214 КПК України. Дану заяву отримано прокуратурою Полтавської області 21.12.2019 року та зареєстровано за вх. № 04/2/2-р.

Подана заява містить дані, щодо вчинення посадовими особами Хорольської міської ради зловживання владою при здійсненні приватизації землі ОСОБА_2 .

В заяві про злочин ОСОБА_1 детально викладені обставини, посилаючись на які заявник стверджує, що посадовими особами Хорольської міської ради Полтавської області допущено зловживання при здійсненні приватизації землі ОСОБА_2 , зокрема наголошено на тому, що рішеннями Хорольської міської ради (19 сесії 4-го скликання від 28.04.2004 року) «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачі в приватну власність земельних ділянок громадянам м. Хорол»; рішенням пленарного засідання Хорольської міської ради (23 сесії 4-го скликання від 26.10.2004 року) «Про затвердження технічної документації по інвентаризації земельних ділянок громадянам м. Хорол» ОСОБА_2 незаконно зі зловживанням владою надані дозволи на виготовлення технічної документації по інвентаризації земельної ділянки та її затвердження.

Дана заява була направлена за підвідомчістю до Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, посадові особи якого в порушення ст. 214 КПК України не внесли відомості до ЄРДР про початок досудового розслідування, тобто ними була допущена бездіяльність.

Вищевказана бездіяльність була оскаржена до судді слідчого Хорольського районного суду Полтавської області потерпілим ОСОБА_1 .

Ухвалою судді слідчого Хорольського районного суду Полтавської області Коновода О.В. від 24.02.2020 року по справі № 548/280/20 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого, прокурора у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, - задоволено повністю, зобов`язано уповноважену особу Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області внести відповідні відомості за заявою ОСОБА_1 від 13.12.2019 року про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

06.03.2020 року посадовими особами Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області в ЄРДР були внесені дані і розпочато кримінальне провадження № 000103 від 06.03.2020 року за правовою кваліфікацією, передбаченою ст. 356 КК України за фактом самоуправства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 .

19.06.2020 року ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_1 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення посадовими особами Хорольської міської ради зловживання посадовим становищем під час прийняття рішення Хорольської міської ради (19 сесії 4-го скликання від 28.04.2004 року) «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачі в приватну власність земельних ділянок громадянам м. Хорол» та рішення пленарного засідання Хорольської міської ради (23 сесії 4-го скликання від 26.10.2004 року) «Про затвердження технічної документації по інвентаризації земельних ділянок громадянам м. Хорол»

01.08.2020 року адвокат Осадчий Андрій Володимирович в інтересах потерпілого ОСОБА_1 звернувся до судді слідчого Хорольського районного суду Полтавської області із скаргою на бездіяльність Хорольського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Полтавській області, яка полягає у не внесенні в ЄРДР відомостей про початок досудового розслідування за заявою про корупційний злочин від 19.06.2020 року.

03.09.2020 року ухвалою Лубенського районного суду Полтавської області було зобов`язано Хорольський ВП ГУНП в Полтавській області внести відомості до ЄРДР за заявою від 19.06.2020 року та розпочати досудове розслідування.

24.09.2020 Хорольський ВП ГУНП в Полтавській області розпочав кримінальне провадження № 0000351 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. І ст. 364 КК України за заявою від 19.06.2020 року.

09.10.2020 кримінальне провадження № 000103 від 06.03.2020 року та № 0000351 об`єднано в одне кримінальне провадження № 0000351.

26.01.2021 року в порядку ст. ст. 56, 58, 160, 220, 242-244 КПК України потерпілим ОСОБА_1 на адресу слідчої СВ Хорольського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Полтавській області старшого лейтенанту поліції Богатиренко Маргарити Миколаївни та прокурорів Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Філоненко О.В. та Мілевською Т.С. було направлено клопотання про необхідність вжиття слідчою наступних слідчих дій:

- Звернутися із клопотанням до судді слідчого в порядку ст. 160 КПК України про надання тимчасового доступу до речей та документів, які стосуються процедури підготовки та прийняття рішення 19 сесії 4-го скликання від 28.04.2004 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачі в приватну власність земельних ділянок громадянам м. Хорол» та рішення 23 сесії 4-го скликання від 26.10.2004 року «Про затвердження технічної документації по інвентаризації земельних ділянок громадянам м. Хорол» ОСОБА_2 », які знаходяться в Хорольській міській раді.

- Звернутися із клопотанням до судді слідчого в порядку ст. 242-244 КПК України про призначення судової земельної технічної експертизи (експертизи з землеустрою).

На вирішення судової земельно-технічної експертизи (експертизи з питань землеустрою) поставити наступні питання:

1. Який фактично склався порядок на даний час користування земельними ділянками і як, площа перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 ?

2. Чи відповідає фактичний порядок користування земельною ділянках правовстановлюючим документам на дану земельну ділянку та вимогам нормативно - правових актів з питань землеустрою та землекористування?

3. Чи мас місце порушення землекористування зокрема меж, накладок земельних ділянок згідно правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки і інших нормативно - правових актів?

4. Чи відповідає фактичне розташування домоволодіння та господарських будівель відносно меж земельних ділянок правовстановлюючим документам та документації землеустрою та землекористування цих земельних ділянок, якщо ні то в чому полягає невідповідність?

5. Чи є технічна можливість згідно до вимог нормативно - правових актів розділити земельну ділянку відносно до часток співвласників домоволодіння та господарських будівель та зазначити варіанти розподілу , а розділені земельні ділянки чи можливо приватизувати?

6) Чи є технічна можливість для встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці?

7) Яка насправді загальна площа земельної ділянки, згідно меж по технічній документації без надбавки 0,001 га.?

Проведення даної експертизи доручити Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. M.С. Бокаріуса (в улиця Золочівська, 8A, Харків, Харківська область, 61000).

Листом за вихідним номером № Р-8/115/114/03-2021 від 02.02.2021 року слідча Богатиренко М.М. повідомила, що клопотання ОСОБА_1 від 27.01.2021 року про необхідність вжиття слідчої необхідних слідчий дій приєднано до матеріалів кримінального провадження № 000103 від 06.03.2020 року .

Окрім цього, слідча Богатиренко М.М. зазначає у листі стосовно направлення до судді слідчого клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, що рішення сесії містяться в матеріалах справи.

Стосовно звернення до судді слідчого з клопотанням про призначення судової земельної технічної експертизи (експертизи з землеустрою), слідча ОСОБА_4 зазначає буквально наступне «на даний час не має повного переліку документів для призначення судової земельно-технічної документації, в разі зібрання необхідної документації буде прийнято рішення про її призначення».

В порядку ст. 303 КПК України 11.02.2021 року потерпілий звернувся із скаргою на бездіяльність слідчої Богатиренко М.М., оскільки по суті клопотання залишилося не розглянутим.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 01.04.2021 року скаргу потерпілого було задоволено, визнано бездіяльність слідчої Богатиренко М.М., зобов`язано розглянути клопотання від 26.01.2021 року в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.

Ігноруючи вищевказану ухвалу суду, яка є обов`язковою до виконання, слідча Богатиренко М.М. не вручала мені вмотивовану постанову про відмову або задоволення клопотання від 26.01.2021 року, інших необхідних слідчих дій для встановлення істини по справі не вживала.

Враховуючи таку бездіяльність слідчої ОСОБА_4 , ОСОБА_1 як потерпілий, який має право подавати докази, через адвоката ОСОБА_3 звернувся із запитами до Хорольськьої міської ради та Лубенської РДА із запитами стосовно надання протоколів голосування депутатів Хорольської міської ради під час прийняття рішення Хорольської міської ради (19 сесії 4-го скликання від 28.04.2004 року) «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачі в приватну власність земельних ділянок громадянам м. Хорол» та рішення пленарного засідання Хорольської міської ради (23 сесії 4-го скликання від 26.10.2004 року) «Про затвердження технічної документації по інвентаризації земельних ділянок громадянам м. Хорол», а також відомостей про склад депутатів 4-го скликання Хорольської міської ради та їхніх адрес з метою викликати їх до слідчого для надання показів по процедурі голосування.

На дані запити були отримані відповіді з переліком потенційних свідків у кримінальному провадженні, які б могли своїми показами встановити обставини голосування, яке фактично відібрало у нашої родини частину власності.

Однак, 13.07.2021 року скаржник отримав копію постанови від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження № 000103 від 06.03.2020 року за ст. 364 КК України.

Згідно цієї постанови слідча вбачає, що в даному кримінальному провадженні відсутня об`єктивна сторона злочину, тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Однак, в мотивувальній частині постанови відсутні посилання слідчої на вжиті нею слідчі дії, які вона проводила під час досудового розслідування кримінального провадження № 000103 від 06.03.2020 року за правовою кваліфікацією, передбаченою ст. 364 КК України за фактом зловживання посадовим становищем посадовими особами Хорольської міської ради.

В постанові слідча посилається на рішення місцевих, апеляційних та касаційних судів за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради про визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування і на той факт, що використання технічного паспорту ОСОБА_2 для приватизації земельної ділянки для власної вигоди не знайшло свого підтвердження.

При цьому з 06.03.2020 року по дату закриття кримінального провадження № 000103 слідча ОСОБА_4 навіть не була на місці злочину, не зверталася до судді слідчого з клопотаннями, не призначала експертиз, не викликала свідків не вжила жодної слідчої дії для встановлення істини по справі.

Як потерпілий категорично не згодний з винесенням постанови про закриття кримінального провадження № 000103 від 06.03.2020 року , оскільки вважаю, що слідчою ОСОБА_4 не здійснено всієї повноти реальних слідчих дій, передбачених главою 20 КПК України, як були б спрямовані па отримання (збирання) доказів по вищевказаного кримінальному провадженню.

Слідча Богатиренко М.М. не забезпечила ефективного розслідування у кримінальному провадженні № 000103 від 06.03.2020 року, оскільки не допитала усіх свідків, які могли бути надати інформацію щодо події злочину, не допитаний залишився ОСОБА_2 як той, кого Хорольський відділ вважав винним у самоуправстві по відношенню до потерпілого (хоча по факту ОСОБА_2 не вчиняв ніякого самоуправства, він дія згідно незаконних рішень Хорольської міської ради), не вжила заходів щодо збору всіх можливих джерел інформації стосовно події злочину, не забезпечила право потерпілого на заявлення клопотання про допит свідків, своєю умисною бездіяльністю створила умови для не проведення об`єктивної судової експертизи. Проведене нею досудове слідство не було ретельним, безстороннім і сумлінним, адже матеріали кримінального провадження свідчать про те, що в основу висновків слідчого, які зумовили закриття кримінального провадження покладені лише матеріали цивільного суду, не підкріплені жодними іншими доказами.

В судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_1 та його представник адвокат Осадчий П.Г. не з`явилися, надавши заяву в якій скаргу підтримали та просили розглядати без їх участі, та слідчим суддею визнано можливим розглядати скаргу у відсутності заявника, враховуючи строки розгляду даної категорії скарг та термін перебування скарги на розгляді в суді.

Слідчий , яким винесено оскаржувану постанову, в судове засідання, не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, але подано заяву про розгляд скарги у відстуність, та судом визнано можливим розглядати справу у його відсутності у відповідності до вимог п.п.2, 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

За п.3 ч.1 ст.303КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.307КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000103 від 06.03.2020 року за ст. 364 КК України.

30 червня 2021 року слідчим СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Богатиренко М. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 000103 від 06.03.2020 року за ст. 364 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні ознак кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

Частиною 2 статті 9КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст.26КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положенням статті 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В той же час, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова як слідчого так і дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

При цьому, оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі не повно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Поряд з наведеним, слідчий суддя вважає, що слідчим не прийняті усі передбачені законом заходи для проведення всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження слідчим належним чином не мотивована та в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Копія постанови від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження № 000103 від 06.03.2020 року за ст. 356 КК України була отримана ОСОБА_1 13.07.2021 року.

В поданій скарзі ОСОБА_1 просить слідчого суддю поновити строк на подання вказаної скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що зазначені скаржником підстави для поновлення строку на оскарження вказаної бездіяльності є поважними та обґрунтованими.

Згідно з ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого, невідповідність постанови вимогам ст. 110 КПК України, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст. 2, 284 КПК України, в зв`язку з чим постанову необхідно скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області для продовження досудового розслідування, під час якого слід провести інші слідчі та процесуальні дії і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. 93, 94, 214, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження ,- задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Скасувати постанову слідчої СВ ВП№2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Богатиренко М.М. про закриття кримінального провадження № 000103 від 06.03.2020 року за ст. 364 КК України, винесену 30.06.2021 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК та відновити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя О.В. Коновод