Справа № 203/689/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження №0000454, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 грудня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ;
обвинуваченого ОСОБА_3 ;
захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 14.12.2020 року приблизно о 12.30 годині знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з раніше йому знайомим ОСОБА_8 , у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_8 та замахнувся в його бік невстановленим досудовим розслідуванням металевим предметом, за зовнішніми ознаками схожим на монтировку, після чого ОСОБА_8 , з метою самооборони здійснив постріл в область лівої брови ОСОБА_3 та наніс один удар в спинку носа ліворуч, тим самим спричинивши ОСОБА_3 тілесні ушкодження.
Далі, ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, наніс один удар невстановленим досудовим розслідуванням металевим предметом, за зовнішніми ознаками схожим на монтировку, в область лівої ноги, а саме в область коліна та один удар в область тазостегнової частини тулубу, потерпілому ОСОБА_8 , тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження.
Внаслідок дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: саден в проекції кута нижньої щелепи ліворуч, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: закритого крайового перелому крила клубової кістки ліворуч, масивного синця в проекції гребня клубової кістки ліворуч з переходом в поперекову область та на ліву бічну поверхню черева практично до білої лінії, садна на тлі синця в середній третині, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, та пояснив, що 14 грудня 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_8 , він замахнувся на останнього монтировкою, а ОСОБА_8 здійснив постріл в його ліву брів. Після цього ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_8 монтировкою в область стегна.
Потерпілий, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився. Раніше надав до суду заяву про слухання справи без його участі, в якій вказав, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, врахувавши письмову заяву потерпілого, в якій він вказав, що не заперечує щодо розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої йому зрозумілі, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також, що підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню.
Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженню, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як кримінальний проступок, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини у скоєному, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжує, а також, думку прокурора щодо виду та міри покарання.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1