ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/308/15-к Номер провадження 11-кп/814/995/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_10 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 26 липня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000192 від 11.02.2014, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 377, ч. 3 ст. 27 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 377, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно обвинувачених:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Манулівка, Козельщинського району, Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,
запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 10-00 год. 24 вересня 2021 року;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України,
запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 10-00 год. 24 вересня 2021 року;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , громадянина України,
запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 10-00 год. 24 вересня 2021 року.

Відмовлено в задоволенні клопотань захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 про зміну обвинуваченим запобіжних заходів.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим, районний суд з`ясував обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих кримінальних правопорушень, встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.
Послався на необхідність допиту великої кількості свідків, у тому числі ОСОБА_13 , який згідно первинного обвинувального акту був одним із обвинувачених, та в ході розгляду даного кримінального провадження між ним та стороною обвинувачення укладено угоду, а відповідно до умов угоди ОСОБА_13 зобов`язаний надати показання як свідок. Врахував попередні заяви ОСОБА_13 щодо наявності небезпеки для його життя у зв`язку з поданням викривальних показань стосовно інших обвинувачених, ризик можливого незаконного впливу на нього, у разі застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжних заходів не пов`язаних із триманням під вартою.
Крім того, було враховано тяжкість інкримінованих обвинуваченим злочинів і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченим судом в разі доведення їх винуватості, та зважаючи на принцип безпосередності дослідження доказів, вказано на те, що існують обґрунтовані ризики можливості незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, які існували і на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Таким чином районний суд дійшов висновку, що застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу районного суду відносно ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Вважає ухвалу суду незаконною, посилаючись при цьому на окрему думку судді ОСОБА_14 та невизнання ОСОБА_7 вини, а також причетності до інкримінованих йому злочинів, з моменту затримання і до цього часу.

Зауважує, що в ході розгляду клопотання прокурора 08.07.2021 колегії суду у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 заявлявся вмотивований відвід з підстав наявності доказів упередженості, не безсторонності. Суддя ОСОБА_14 заявляла самовідвід.

Однак, ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.07.2021 невмотивовано відмовлено у заяві про відвід суддів та у заяві про самовідвід, що на думку захисника свідчить про примушування колегією суддів з двох суддів здійснювати розгляд кримінального провадження за наявності у судді підстав для самовідводу, про які суддя особисто заявив.

Звертає увагу на незаконність і свавільність тримання під вартою ОСОБА_7 за попередніми ухвалами районних судів.

Стверджує, що під час продовження запобіжного заходу суд залишив поза увагою встановлені рішеннями ЄСПЛ у справі «Бевз проти України» яка об`єднана зі справою «Куник І.А. проти України», «Левченко та інші проти України», яка об`єднана зі справою «Пасічний проти України», порушення державою Україна п.3 ст.5 та п.1 ст.6 Конвенції, що полягають у незаконності тримання під вартою обвинувачених та надмірній тривалості досудового тримання під вартою.

Також на переконання захисника судом не враховано сімейний стан ОСОБА_7 , який має дружину і дітей, місце роботи, є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, внаслідок чого отримав інвалідність 2 групи пов`язану з виконанням обов`язку щодо ліквідації аварії, є інвалідом 2 групи внаслідок війни, має чисельні хвороби, у тому числі серця, про що свідчить висновок експерта, проведений у кримінальній справі. Крім того ОСОБА_7 неодноразово обирався громадою міста депутатом Кременчуцької міської ради Полтавської області трьох скликань, під час виконання обов`язків депутата отримував заохочення, є членом громадських організацій, а тому користується довірою у друзів, колег по роботі, жителів міста Кременчука, області.

Зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обґрунтованості підозри та вказує, що саме ОСОБА_13 здійснює тиск на інших обвинувачених.

Адвокат ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду щодо ОСОБА_8 та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою; задовольнити клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заперечує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вважає, що ризик впливу на свідка штучно створений шляхом оголошення усної заяви в судовому засіданні колишнім обвинуваченим, а на даний час свідком обвинувачення ОСОБА_13 , оскільки заява останнього була спростована в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке було проведене ВП № 2 ГУНП в Полтавській області, та яке було закрито.

При цьому інші допитані свідки, експерти та потерпілі жодних заяв про вплив чи тиск з боку обвинуваченого ОСОБА_8 та інших обвинувачених до суду, прокурора, інших правоохоронних органів не надавали.

Звертає увагу на рішення ЄСПЛ, в тому числі по заяві ОСОБА_13 № 19874/18 від 17.04.2018, якими констатовано порушення п.3 ст.5 та п.1 ст.6 Конвенції, та на відсутність підстав, які б унеможливлювали застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали подані в інтересах останніх апеляційні скарги та просили їх задовольнити з підстав у них наведених. Прокурор заперечив проти доводів апеляційних скарг, вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою та просив залишити її без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на це, апеляційний суд переглядає ухвалу районного суду лише щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в інтересах яких подані апеляційні скарги.
Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000192 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 377, ч. 3 ст. 27 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 377, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотаннями від 19.07.2021 про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
26.07.2021 в підготовчому судовому засіданні ухвалою Київського районного суду м. Полтави обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 10-00 год. 24 вересня 2021 року.
Не погоджуючись з даним рішенням, захисники обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звернулися до апеляційного суду з апеляційними скаргами.
У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.
Належним чином врахував, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні у співучасті з іншими особами особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи та тяжкого злочину проти правосуддя з мотивів та у спосіб, які свідчать про високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, та можливе покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими.
Колегія суддів бере до уваги складність справи, резонанс та суспільний інтерес у зв`язку з її розглядом, тяжкість вчинених злочинів, а тому вважає виправданим утримання під вартою обвинувачених, оскільки це є вимушеною та необхідною мірою, яка забезпечує належну процесуальну поведінку обвинувачених, та запобігає існуючим ризикам, у зв`язку з чим до них не може бути застосований інший більш м`який запобіжний захід.
Так під час здійснення судового розгляду існує необхідність у допиті великої кількості свідків, у тому числі і ОСОБА_13 , який після затвердження угоди про визнання винуватості зобов`язаний надавати викривальні показання стосовно інших обвинувачених, та ним висловлено побоювання за своє життя через погрози ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у зв`язку з чим суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти ризику впливу на даного свідка.
Поміж тим, доводи сторони захисту про відсутність доказів існування таких погроз та посилання на постанову про закриття кримінального провадження по заяві ОСОБА_13 , а отже і відсутності ризику впливу на свідка, є безпідставними.
Так, хоча постановою слідчого СВ ВП № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_16 від 30.06.2020 закрито кримінальне провадження № 0002526 за ч. 1 ст. 129 КК України за заявою ОСОБА_13 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, проте даний факт жодним чином не виключає дійсності існування погроз зі сторони ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та спроб вплинути на свідка іншим чином, як про це зазначає сам свідок.
Отже, хоча сам факт погроз свідку ОСОБА_13 та впливу на нього не знайшов підтвердження в ході досудового розслідування за його зверненням, проте сам свідок стверджує протилежне. А отже, такі обставини переконують колегію суддів в існуванні ризику того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 могли або можуть впливати на свідка шляхом погроз, вмовлянь тощо.
Посилання захисника на дії свідка ОСОБА_13 , який нібито переслідує родичів інших обвинувачених з метою впливу на них, не відносяться до предмету даного судового розгляду.
Колегія суддів також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинувачених, дані про особу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх сімейний і майновий стан, зокрема і ті відомості, які наведені захисниками.

Проте, зазначені відомості жодним чином не виключають існуючих ризиків та не можуть свідчити на користь застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання сторони захисту щодо невмотивованості ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08.07.2021 про відмову у заяві про відвід суддів та у заяві про самовідвід, є неспроможними, оскільки в даній ухвалі наведені достатні мотиви та обґрунтування прийнятого рішення з посиланням на норми чинного законодавства, а незгода захисників з прийнятим рішенням не може свідчити про незаконність складу суду.

Що стосується доводів апеляційних скарг захисника ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про не врахування у даному провадженні висновків, викладених у рішенні ЄСПЛ «Бевз проти України», «Левченко та інші проти України», слід зазначити таке.
Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І Конвенції. Це гарантування відбувається шляхом застосування судами при розгляді справ Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права з огляду на положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та відповідних процесуальних норм (ст.8, ст.9 КПК України).
Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та статті 46 Конвенції держава Україна зобов`язана виконувати остаточне рішення ЄСПЛ у будь-якій справі, в якій вона є стороною. Згідно зі ст.10 цього Закону, з метою забезпечення відновлення порушених прав особи, за заявою якої ЄСПЛ постановлено рішення (стягувача), крім виплати відшкодування, присудженого ЄСПЛ, вживаються додаткові заходи індивідуального характеру, до яких належить відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який стягувач мав до порушення Конвенції (restitutioinintegrum), та інші заходи, передбачені в рішенні ЄСПЛ. Відновлення попереднього юридичного стану стягувача здійснюється, зокрема, шляхом повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення провадження у справі.
Враховуючи, що на момент винесення рішень ЄСПЛ у справах «Левченко та інші проти України», «Бевз та інші проти України», якими констатовано порушення п.3 ст.5, п.1 ст.6 Конвенції з прав людини в даному кримінальному провадженні, а судовий розгляд справи в суді першої інстанції з об`єктивних причин не закінчено, колегія суддів вживає всі можливі заходи щодо розгляду справи у розумні строки і вважає, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягає продовженню з метою досягнення захисту особи та суспільства від кримінальних правопорушень, забезпечення охорони прав, свобод та законних інтересів, як певних осіб, так і суспільства в цілому.
З огляду на викладене, рішення районного суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, прийнятим з урахуванням суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_10 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 26 липня 2021 року якою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 10.00 год. 24.09.2021 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4