В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2020 року до ЄРДР за №0000210 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Попасна, Луганської області, українця, громадянина України, проживаючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, працюючого не офіційно зварювальником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.04.2010 року Попаснянським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 04.10.2010 року Попаснянським районним судом Луганської обл. за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1, ст. 277, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано частину невідбутого покарання, призначено покарання 4 роки позбавлення волі. 31.12.2013 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 27.06.2019 року Київською місцевою прокуратурою №9 обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України направлено до Солом`янського районного суду м. Києва (перебуває на розгляді);

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив новий, умисний, корисливий злочин при наступних обставинах:

Так, 30.06.2020 приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебував, за адресою: АДРЕСА_3 , де за попередньою домовленістю зустрівся з громадянином ОСОБА_8 , який для виконання обумовлених монтажних зовнішніх робіт передав ОСОБА_5 власний електричний інструмент, а саме: шуруповерт «Зеніт» вартістю 1000 гривень 00 копійок та фрезер «Makitta» вартістю 837 гривень 70 копійок.

Після отримання вказаних електроінструментів, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення майна, що належать ОСОБА_8 з подальшим оберненням його на свою користь.

Реалізовуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , маючи доступ до електроінструменту, що належать громадянину ОСОБА_8 , не маючи наміру повертати потерпілому вищевказане майно, умисно, таємно, повторно заволодів чужим майном та, в подальшому, розпорядився ним на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1837 гривень 70 копійок.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Тобто, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (відповідно до постанови ККС ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16).

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК).

Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні під час встановлення порядку та обсягу дослідження доказів вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав.

Проте, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в повній мірі доведена дослідженими судом, у порядку ст.ст. 358, 359 КПК України матеріалами кримінального провадження та відеозаписами, наданими прокурором для приєднання до матеріалів справи, які суд дослідив у порядку § 3 Глави 28 Розділу IV КПК України, в системному зв`язку, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та інші події від 13.07.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 об 11 год. 50 хв. 13.07.2020 року звернувся з усною заявою до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, вказавши, що 30.06.2020 року за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 13, ОСОБА_5 шахрайським шляхом заволодів інструментами (а.к.п. 106-110);

- протоколом огляду речей від 17.09.2020 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється мобільний телефон марки «Samsung S10» білого кольору, яким користується ОСОБА_8 , під час огляду виявлено в месенджері «Viber» переписку із ОСОБА_5 та його дружиною на ім`я ОСОБА_10 (а.к.п. 111-115);

- довідкою, згідно якої станом на 01.07.2020 року шуруповерт марки «Зеніт ЗША-18» бувший у користуванні в справному стані становить вартість 1000 (одна тисяча) грн. (а.к.п. 116-117);

- заявою ОСОБА_5 від 18.09.2020 року, згідно якої він добровільно видав пластиковий кейс в середині якого находиться шуруповерт Зеніт, який належить ОСОБА_8 .. Дане рішення прийнято ним особисто без будь-якого впливу та тиску (а.к.п. 119);

- протоколом огляду місця події ввід 18.09.2020 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є пластиковий кейс чорного кольору з написом «Зеніт», який надано ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 , в приміщенні службового кабінету №503 ТВМ №2 Дніпровського УП ГУНП у м. Києві. Пластиковий кейс добровільно видано працівникам поліції для подальшого вилучення. При відчиненні вказано пластикового кейсу в середині його наявні наступні предмети: шуруповерт темно-зеленого кольору із чорними вставками ТМ «Зеніт», зарядний пристрій для шуруповерта із кабелем чорного кольору, батарея зміни для шуруповерта, зміні насадки для шуруповерта (а.к.п. 120-122);

- протоколом огляду речей від 18.09.2020 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється прямокутний пластиковий кейс із написом «Зеніт», в середині якого наявний електрошуруповерт, зарядний пристрій, додаткова батарея та насадки до нього. на всіх вищевказаних предметах наявні ознаки тривалого використання, а саме потертості та подряпини, а також наявний бруд (а.к.п. 123-124);

- протоколом огляду речей від 21.09.2020 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється фрезер «Makitta», на корпусі якого наявні ознаки тривалого використання у формі подряпин та затертостей, який на момент огляду знаходиться у справному стані без видимих ознак пошкодження (а.к.п.125-126);

- постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 18.09.2020 року, згідно якої фрезер «Makitta» визнано речовим доказом та передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 (а.к.п. 127-128);

- постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 18.09.2020 року, згідно якої пластиковий кейс із електрошуруповертом, зарядним пристроєм, насадками та зміною батареєю визнано речовим доказом та передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 (а.к.п. 129-130);

- відповіддю ПТ «Найкращий ломбард» ОСОБА_11 і компанія», згідно якої ОСОБА_5 користувався послугами ломбардних відділень ПТ «Найкращий ломбард» ОСОБА_11 і компанія» в період часу з 02.07.2020 по теперішній час та заклав фрезер «Makitta RP0900», номер договору 0008994 900. Шуруповерт «Зеніт» ОСОБА_5 не закладав до ломбардних відділень ПТ «Найкращий ломбард» ОСОБА_11 і компанія» в період часу з 02.07.2020 по теперішній час (а.к.п. 131-133).

Проаналізувавши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в цій справі, у порядку ст. 94 КПК України, суд вважає, що наявні у провадженні докази та вище відображені в цьому судовому рішенні, які передбачені параграфами 3-5 Глави 4 указаного Кодексу, які суд сприймав, як такі, що містять у собі дані регламентовані ст. 91 КПК України, та визнав належними й допустимими, свідчать про те, що у ході судового розгляду встановлено фактичні дані, які у своїй сукупності указують на те, що дійсно обвинуваченим було здійснено таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Проте, після дослідження доказів у кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, дав покази, якими підтвердив вищевикладені обставини їх скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому та виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини обвинуваченим.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні просили обмежити судовий розгляд дослідженими матеріалами та визнати недоцільним дослідження інших доказів у зв`язку з їх неоспорюваністю та визнанням вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даних злочинів, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Пояснив, що дійсно йому в користування потерпілим ОСОБА_8 були надані інструменти - шуруповерт «Зеніт» та фрезер «Макіта» для виконання обумовлених робіт. У зв`язку зі складним матеріальним становищем та необхідністю придбання ліків для малолітньої дитини фрезер заклав до ломбарду за що отримав кошти, а шуруповерт залишив у своєму користуванні.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Відповідно, при кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 року в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними, криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, стосовно обвинуваченого суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, вчинив новий злочин маючи непогашену судимість, повідомив, що працює неофіційно зварювальником, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, спосіб життя, позицію потерпілого, сторони обвинувачення та захисту щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у мінімальних межах санкції частини другої статті 185 КК України у виді арешту, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Дане остаточне покарання (арешт), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 під час судового розгляду, у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили із покладення обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 термін його попереднього ув`язнення, а саме з 18.09.2020 року по 20.10.2020 року та 16.03.2021 року по день винесення вироку та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з під варти в залі суду, обмежившись відбутим покаранням.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 18.09.2020 року по 20.10.2020 року та з 16.03.2021 року по 20.05.2021 року, тобто по день винесення вироку, обмежившись відбутим покаранням.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили із покладення обов`язків:

1) не відлучатись за межі м. Києва без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого та прокурора.

Речові докази у кримінальному проваджені, фрезер «Makitta» та пластиковий кейс із електрошуруповертом, зарядним пристроєм, насадками та зміною батареєю, передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 - залишити у володінні власника.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя