Справа №586/1140/19
Провадження № 1-кп/590/47/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2021 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264 від 10.10.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Середина-Буда Сумської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, непрацюючого, має на утриманні матір-пенсіонерку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10.10.2019 року о 04-30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взявши за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану в установленому законом порядку мисливську рушницю Сайга Н№ НОМЕР_1 , прийшов до приміщення закладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилась його знайома ОСОБА_7 , з якою у останнього напередодні виник словесний конфлікт. Перебуваючи у вищезазначеному закладі, ОСОБА_8 , тримаючи рушницю в руках, діючи із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, прийнятим нормам моралі та поведінки, почав висловлюватись нецензурною лайкою на адресу персоналу закладу. Після чого, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проявляючи вседозволеність та зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм моральності та поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, знаходячись в громадському місці, розуміючи, що за його діями спостерігають інші громадяни, які стали очевидцями протиправних дій, почав направляти зброю на працівників закладу та здійснив постріл в стелю, після чого покинув приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що 10.10.2019 року о 04-30 год. він, взявши за місцем свого мешкання мисливську рушницю, прийшов до приміщення закладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилась його знайома ОСОБА_7 , з якою у останнього напередодні виник словесний конфлікт. Перебуваючи у вищезазначеному закладі, він здійснив постріл в стелю, після чого покинув приміщення.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , не заперечував факт скоєння його підзахисним інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.4 ст.296 КК України та з урахуванням всіх обставин справи просив суд призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст.296 КК України, що виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.99), раніше не судимий (а.с.100), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.97).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину вперше.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Факт перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння в судовому засіданні свого підтвердження не знайшов, оскільки відповідно до наданого висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №194 від 11.10.2019 року ознак алкогольного сп`яніння не виявлено (а.с.101).
Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, думки потерпілої, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що при обранні покарання обвинуваченому слід визначити покарання, у виді позбавлення волі на певний строк, при цьому враховуючи вказані обставини, суд вважає, що покарання призначене ОСОБА_4 можливе із застосуванням ст.75 КК України, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України. Обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Незважаючи на наявність пом`якшуючих обставин, підстав для застосування ст.69 та ст.69-1 КК України судом не вбачається, оскільки обставини справи свідчать про недостатність факторів знижуючих ступінь тяжкості злочину, що б давало суду підстави для застосування ст.69 та ст.69-1 КК України при призначенні підсудному покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Зняти арешт з майна на підставі ст.174 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись п.1, п.2, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

п.1.п.2 ч.1 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

п.2 ч.2 ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт з майна (накладений ухвалою слідчого судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 24.10.2019 року), а саме: предмета за зовнішніми ознаками схожого на гільзу від мисливської рушниці зеленого кольору 12 мм калібру; 4 металевих об`єкта від металевого каркасу на стелі та 3 металевих предмети, схожих на дріб; 18 мисливських набоїв 12 мм калібру; мисливської рушниці «Сайга» № НОМЕР_2 ; мисливської рушниці ІЖ-17 16 мм калібру; дозволу на зброю №15-с на ім`я ОСОБА_4 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області.
Після вступу вироку в законну силу долю речових доказів вирішити наступним чином:

1) DVD-R диск з відеозаписами з камер внутрішнього та зовнішнього відео спостереження за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

2) паперовий пакунок, розміром 32,5х22,5 см, опечатаний печатками «Для пакетів № 1» Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області, в якому знаходиться предмет схожий на гільзу зеленого кольору 12 калібру, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: вул. Вокзальна, 2 м. Середина-Буда знищити;

3) паперовий пакунок НПУ ГСУ коричневого кольору розмірами 16,2х11,3см, опечатаний печатками «Для пакетів № 1» Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області, в якому знаходяться 4 металеві об`єкти зі стелі, вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: вул. Вокзальна, 2 м. Середина-Буда знищити;

4) паперовий пакунок НПУ ГСУ коричневого кольору розмірами 16,2х22,7 см, опечатаний печатками «Для пакетів № 1» Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області, в якому 3 предмети, схожі на мисливську дріб, вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: вул. Вокзальна, 2, м. Середина-Буда знищити;

5) паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді пластикової картки розміром 8,5х5,4 см, документ № НОМЕР_3 , довідка про реєстрацію місця проживання особи від 09.01.2019 року №05-46/7 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозвіл № НОМЕР_4 на зброю МВС України № НОМЕР_5 , виданий 17.11.2014 року на право носіння, зберігання мисливської рушниці Сайга, 12 калібру, № НОМЕР_6 , ІЖ-17, 16 калібру № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_4 , 18 набоїв 12 калібру, мисливська рушниця «Сайга» № НОМЕР_2 та мисливська рушниця ІЖ-17 16 калібру, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: вул. Вокзальна, 2, м. Середина-Буда повернути ОСОБА_4 .

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_1