Справа № 281/422/18
Провадження №11-кп/801/597/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2021 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого: судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

в режимі відеоконференції прокурора ОСОБА_6 та обвинуваченого

ОСОБА_7

адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Лугини, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.03.2018 Лугинським районним судом за ч.1 ст.296 КК України до одного року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , мотивовано тим, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, те, що при іншому запобіжному заході обвинувачений може уникати явки до суду, що унеможливить належний розгляд справи у розумні строки, доцільно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
Заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити його клопотання, адвокатів та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вироку Лугинського районного суду Житомирської області від 29.10.2019 ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу обрано запобіжний захід домашній арешт у визначений час доби.
Вироком Житомирського апеляційного суду від 22.07.2020 вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 29.10.2019 в частині призначеного покарання скасовано та постановлено новий вирок, яким ОСОБА_7 визнано винним за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України та призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок суду залишено без зміни.
Постановою Верховного суду від 17.03.2021 обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартоюна строк 60 днів по 15.05.2021.
Тобто до приведення вироку до виконання ОСОБА_7 перебував на домашньому арешті.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Тому, враховуючи практику Європейського суду, дані, що характеризують особу обвинуваченого, колегія суддів доходить висновку, що в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 буде переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема здійснювати незаконний вплив на свідків чи потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
ОСОБА_7 має постійне місце проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Крім того відсутні дані про ухилення ним від слідства та суду як протягом судового розгляду та і до затримання на виконання вироку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Оскільки прокурор в судовому засіданні не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Однак враховуючи обґрунтованість підозри, запобігти ризикам, зазначеним вище, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт по місцю його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 20.00год до 07.00год, як і було визначено попередній судовим рішенням місцевого суду.
Ураховуючи вищенаведене, клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.405 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20.00год до 07.00год до завершення апеляційного розгляду.
ОСОБА_7 звільнити з-під варти.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати до суду на виклики;
2)утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками;
3)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу передати для виконаннядо Житомирської УВП №8 та органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3