Справа № 350/373/19
Провадження № 1-кп/350/14/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11 січня 2019 року за № 0000010, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясень Рожнятівського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, являється особою з інвалідністю другої групи, одруженого, згідно ст. 89 КК України не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, яке призвело до смерті потерпілої ОСОБА_8 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

11 січня 2019 року у період часу з 05 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходячись в приміщенні літньої кухні за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано на ґрунті гніву, що виник через крик та плач малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів рукою потерпілій по обличчі та голові, спричинивши їй ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з вдавленим переломом лобної кістки зліва, крововиливами під м`яку мозкову оболонку, тверду мозкову оболонку (35-40 мл), та в речовину головного мозку, крововиливами в м`які тканини голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення і перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої, синців та садна в ділянці обличчя, крововиливів в слизову оболонку верхньої губи, крововиливу в слизову оболонку нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після отримання вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 була доставлена в приймальний покій ІНФОРМАЦІЯ_3 , де від отриманих тілесних ушкоджень того ж дня об 11 год. 54 хв. померла.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що з жовтня 2018 року він проживав однією сім`єю з цивільною дружиною ОСОБА_5 та її двома малолітніми дітьми ОСОБА_9 , якій на той час виповнилося 2,5 роки та ОСОБА_10 , якій було 3,5 місяці. Проживали вони у приміщенні літньої кухні по АДРЕСА_1 .

10 січня 2019 року приблизно о 22 год. 00 хв. він повернувся додому з роботи і одразу ліг спати, оскільки був сильно втомлений. Його дружина ОСОБА_5 з старшою дочкою ОСОБА_9 спала на ліжку, а молодша дочка ОСОБА_10 спала в дитячій колясці. Він ліг спати на інше ліжко, що знаходилося біля вікна. Приблизно о 05 год. 30 хв. дочка ОСОБА_10 проснулася і почала плакати. Він взяв дитину з коляски і поклав до себе на ліжко де переодів та нагодував. Оскільки в будинку на той час не було світла, тому він весь час підсвічував мобільним телефоном, який тримав зубами у роті. Після чого взявши дитину з ліжка, він хотів покласти її назад у коляску, однак дитина випала у нього з рук, вдарилася об коляску та впала на підлогу, від чого остання почала сильно плакати. Спочатку він віднайшов телефон, щоб собі присвітити, а потім з підлоги підняв ОСОБА_10 та знову поклав її до себе у ліжко і дав їй пляшку з молоком, від чого дитина трохи заспокоїлась. Після чого він вже заснути не міг.

Приблизно о 07 год. ранку прокинулася його дружина ОСОБА_5 , якій він розказав, що дитина вночі впала і він дитину заспокоїв. Однак, близько 07 год. 30 хв. він зателефонував до своєї сестри ОСОБА_11 , яка живе неподалік (близько півкілометра) від їхнього дому, яка прийшла до них, оглянула дитину і сказала, що необхідно терміново викликати швидку медичну допомогу та зателефонувала в лікарню.

Лікарі приїхали приблизно через дві години, оглянули дитину і відразу ж повезли її в лікарню. Разом з дитиною в лікарню поїхав його батько ОСОБА_12 та дружина ОСОБА_5 , а він, за порадою своєї сестри ОСОБА_11 , залишився вдома. Після цього, через деякий час, до них додому приїхали працівники поліції, які забрали його у відділення поліції.

Обвинувачений стверджує, що навмисно він дитину не бив, однак допускає, що уві сні міг вдарити рукою дитину та нанести їй тілесні ушкодження, оскільки вночі він спить неспокійно, постійно крутиться та розкидує руками.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненному кримінальному правопорушенні, його вина у вчиненому доводиться зібраними під час досудового розслідування та перевіреними у судовому засіданні наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що 11 січня 2019 року ввечері вона знаходилась по місцю проживання в будинку в АДРЕСА_1 , разом із своїм співжителем ОСОБА_3 та своїми малолітніми дочками, чотирьохрічною ОСОБА_9 та п`ятимісячною ОСОБА_10 . Дочка ОСОБА_10 знаходилась у колясці біля дивану. Вночі ОСОБА_3 вставав до ОСОБА_10 , оскільки вона плакала, брав її на руки, та заколисував у колясці. Старша дочка ОСОБА_9 спала на ліжку, а вони з ОСОБА_9 спали на дивані. Коляска знаходилася біля дивану з того боку де спав ОСОБА_9 . Вона з дочкою ОСОБА_9 лягли спати одночасно, а коли ліг ОСОБА_9 вона не пам`ятає, однак пригадує, що вночі коли вони спали, ОСОБА_9 слухав музику. Коли вона зранку прокинулася, ОСОБА_9 вже не спав, а дочка ОСОБА_10 лежала в колясці накрита покривалом і тяжко дихала. В цей час вона взяла дитину на руки, а ОСОБА_9 сказала щоб той йшов до свого батька викликати швидку. Що ОСОБА_9 говорив їй вранці вона точно не пригадує, однак пам`ятає, що він просив в неї вибачення за те, що впустив дитину коли брав її з коляски. Допомогу дитині вона сама не надавала та швидку не викликала бо боялася, що її звинуватять в тому, що вона запізно звернулася за медичною допомогою, так як пройшло вже більше п`яти годин з того часу, коли дитина отримала травми. Раніше вона завжди вставала до дитини щоб нагодувати її, однак тієї ночі вона до дитини не вставала, оскільки почувалася погано, у неї була гарячка. Дитину взяла на руки вже вранці коли проснулася.

Станом на 11 січня 2019 року дочці ОСОБА_10 було п`ять місяців, і вона нормально розвивалася, дитину вона нікому не давала, самостійно випасти з коляски вона не могла.

Разом з тим, вона вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 у смерті дочки ОСОБА_10 не винуватий, а винуваті медичні працівники, які вчасно не надали дитині медичну допомогу, у зв`язку з чим остання померла. Просила обвинуваченого не карати.

Показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що вона працює фельдшером Перегінського відділення екстреної медичної допомоги. 11 січня 2019 року з Рожнятівського відділення швидкої допомоги надійшло повідомлення в Перегінську номерну лікарню про те, що в с. Ясень Рожнятівського району трьохрічна дитина впала з ліжка. Вони відразу автомобілем швидкої допомоги виїхали на виклик в с. Ясень Рожнятівського району та прибули на місце приблизно через 20-25 хвилин. Коли під`їхали до вулиці Довбуша в с. Ясень, їх зустрів обвинувачений ОСОБА_3 , який їм повідомив, що дитина впала з ліжка та провів їх в будинок. Коли вона зайшла в будинок, спочатку підійшла до трьохрічної дівчинки, яка бігала по кімнаті, однак мама дитини та дідо вказали їй на іншу, маленьку дитину, яка лежала одягнена на ліжку. Зазначена дитина вже перебувала у важкому стані, вона важко дихала. Мама дитини повідомила, що дитина крутилася і впала недавно з ліжка, проте дідусь заперечив та повідомив, що відколи дитина впала пройшло більше шести годин. З огляду на стан дитини, вона сказала, що дитину потрібно терміново везти в лікарню, після чого мама дитини і дідо також поїхали з ними. Дорогою до лікарні вони давали дитині кисень, зробили укол дексаметазону, однак у меншій дозі, враховуючи приблизний вік дитини, оскільки мати та дідо не могли сказати якого віку дитина, та викликали лікаря-педіатра. В приймальному покої лікарні дитину оглянула лікар невропатолог ОСОБА_14 . Коли роздягнули дитину то побачили, що на голівці та обличчі дитини були садини, дитина важко і швидко дихала. Лікар відразу повідомила, що дитину побили. Приблизно в цей момент дитина померла. Лікар-педіатр прийшов вже коли дитина була мертва.

Протоколом огляду місця події від 11.01.2019 року з доданою фототаблицею, згідно яких вбачається, що місцем огляду являється приміщення літньої кухні, яке знаходиться по АДРЕСА_1 . В даному приміщенні наявна одна житлова кімната та комора. Вхідні двері до даного приміщення дерев`яні зі скляними вставками, міжкімнатні двері також дерев`яні, на момент огляду не пошкоджені та відчинені. В житловій кімнаті з лівої сторони ближче до вхідних дверей знаходиться піч, за якою в дальньому лівому куті розміщений розкладний диван застелений ковдрою, на ньому наявні дві подушки. З правої сторони знаходиться шафа. Навпроти дивану з протилежної сторони біля стіни є ліжко, яке на момент огляду також застелене. Між ліжком та диваном біля стіни знаходиться дитяча коляска сірого кольору на чотирьох колесах. На підлозі знаходиться червоний килим з візерунками у формі квітів та різних фігур зеленого та білого кольорів. В даній кімнаті також є вікно, біля якого знаходиться дерев`яний стіл, на якому стоїть штучна ялинка. Обстановка в будинку не порушена (т. 2, а.к.п. 127-136).

Протоколом огляду місця події з доданими фототаблицями від 11.01.2019 року, згідно якого місцем проведення огляду є приміщення кабінету на першому поверсі Перегінської НРЛ, що в селищі Перегінське по АДРЕСА_2 . На час огляду на металевому медичному столі стоїть дитяча колиска сіро-рожевого кольору в якій лежить тіло дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На момент огляду дитина одягнута. Тіло лежить в горизонтальному положенні на спині, руки випрямлені вздовж тулуба, ноги випрямлені розведені, трупне заклякання помірно-виражене у жувальних місцях. На нижній повіці правого ока синець видовженої форми 2 х 0,8 см, на нижній повіці лівого ока синець переривчастого характеру 1,5 х 0,9 см, в лобній ділянці справа синець неправильної овальної форми розміром 2 х 1 см, в лобній ділянці зліва синець переривчастого характеру розміром 2,5 х 3,5 см, на правій щоці синець переривчастої овальної форми 2 х 1 см, в ділянці кінчика носа зліва садно продовгуватої форми розміром 0,3 х 0,1 см, на слизовій оболонці верхньої губи справа крововилив переривчастого характеру розміром 2 х 0,3 см, на слизовій оболонці нижньої губи справа крововилив неправильної овальної форми розміром 0,4 х 0,3 см. В потиличній ділянці справа є припухлість на ділянці якої ушкодження неправильної овальної форми розміром 2,5 х 2 см синьо-фіолетового кольору. В ділянці підборіддя зліва є синець переривчастого характеру 1,2 х 1 см, на передньо-боковій поверхні грудної клітки справа є синець переривчастого характеру розміром 7 х 4 см. На правій грудині колота рана під шкірою фіолетово-червоного кольору. На передній зовнішній поверхні лівого колінного суглобу є синець правильної овальної форми розміром 1,5 х 1 см. При обмацуванні кісток черепа і лицевого скелету, грудної кітки, обох рук та ніг, патологічної рухомості кісток не виявлено. Для детального дослідження та встановлення причини смерті труп направлено на судово-медичну експертизу в Калуський відділ ОБСМЕ (т. 3, а.к.п. 65-72).

Протоколом огляду трупа від 11.01.2019 року, згідно якого вбачається, що при огляді трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в приміщенні моргу Калуської ЦРЛ, виявлені наступні тілесні ушкодження: на нижній повіці правого ока наявний синець видовженої форми розміром 2 х 0,8 см, на нижній повіці лівого ока наявний переривчастий синяк, розміром 1,5 х 0,9 см, в лобній ділянці справа наявний синець неправильної форми розміром 2,5 х 1 см, в лобній ділянці зліва наявний синець неправильної форми, переривчастий розміром 2,5 х 3,5 см, на правій щоці наявний синець неправильної форми, розміром 2 х 1,5 см, в ділянці кінчика носа зліва наявне садно продовгуватої форми розміром 0,3 х 0,1 см, на слизовій оболонці верхньої губи справа крововилив переривчастої форми розміром 2 х 0,3 см, на слизовій оболонці нижньої губи справа крововилив неправильної овальної форми розміром 0,4 х 0,3 см. В потиличній ділянці справа наявна припухлість м`яких тканин на фоні якої наявне ушкодження неправильної овальної форми, розміром 2,5 х 2 см, синьо-фіолетового кольору. В ділянці підборіддя зліва наявний синець переривчастої форми розміром 1,2 х 1 см. На передньо-боковій поверхні грудної клітки справа на відстані 9 см. вниз від верхнього краю надключичної ямки та на відстані 6 см. від передньої середньої лінії наявний синець переривчастого характеру розміром 7 х 4 см. На правій сідниці верхньо-зовнішнього крадранту наявна крапкова колота рана. На передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу наявний синець овальної форми, розміром 1,5 х 1 см.

Будь-яких інших тілесних ушкоджень при зовнішньому дослідженні трупа не виявлено.

Після проведення внутрішнього дослідження трупа ОСОБА_8 встановлено, що причиною смерті є набряк та набухання головного мозку, крововиливи під оболонку головного мозку, закрита черепно-мозкова травма (т. 2, а.к.п. 118-121).

Висновком експерта № 10 від 25.02.2019 року за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого смерть ОСОБА_8 настала від закритої черепно-мозкової травми з вдавленим переломом лобної кістки зліва, крововиливами під м`яку мозкову оболонку, тверду мозкову оболонку (35-40 мл), та в речовину головного мозку, крововиливом в м`які тканини голови, синцями та садном в ділянці обличчя, крововиливом в слизову оболонку верхньої губи, крововиливом в слизову оболонку нижньої губи, що ускладнилася набряком та стисненням головного мозку.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з вдавленим переломом лобної кістки зліва, крововиливами під м`яку мозкову оболонку, тверду мозкову оболонку (35-40 мл), та в речовину головного мозку, крововиливом в м`які тканини голови, синцями та садном в ділянці обличчя, крововиливом в слизову оболонку верхньої губи, крововиливом в слизову оболонку нижньої губи; синець в ділянці грудної клітки справа; синець в ділянці лівої ноги. Вказані вище тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, прижиттєво, про що свідчить їх характер. Враховуючи характер черепно-мозкової травми, кількість, характер та локалізацію зовнішніх тілесних ушкоджень в ділянці голови, слід вважати, що вона утворилася від багаторазової дії тупих твердих предметів (не менше 6-ти 7-ми точок прикладення травмуючої сили), в термін від 6-ти до 12-ти годин, про що свідчить морфологічна характеристика тілесних ушкоджень (синці синьо-багрового кольору, садно з підсохлою поверхнею темно-червоного кольору, нижче рівня оточуючої шкіри, під твердою мозковою оболонкою рихлий темно-червоного кольору згорток крові, темно-червоного кольору, крововилив в м`які тканини голови темно-червоного кольору) та дані судово-гістологічного дослідження: субдуральна гематома із добре вираженими ознаками реактивних змін, а саме проглядається внутрішньо судинний лейкоцитоз, подекуди периваскулярна лейкоцитарна інфільтрація, із сторони арахноїдальної поверхні прилеглий великовогнищевий крововилив, представлений еритроцитарною масою, червоно-оранжевого кольору, із помірною кількістю лейкоцитів, нитками фібрину, крововиливи в м`які тканини лобної ділянки зліва із помірно вираженими ознаками реактивних змін, а саме крововилив представлений еритроцитарною масою, червоно-оранжевого кольору, з невеликою кількістю лейкоцитів, подекуди лекостази, крайове стояння лейкоцитів, периваскулярна лейкоцитарна інфільтрація, судини нерівномірно потовщені, подекуди спазмовані, набряк. Наявність декількох точок прикладання сили (зон контакту з тупими твердими предметами) на різних протилежних ділянках голови виключає можливість утворення зазначеної черепно-мозкової травми за механізмом удар-протиудар, під час падіння тіла на площину, а свідчить про її утворення внаслідок нанесення ударів тупими твердими предметами в ділянки голови, знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення, а решта описані вище тілесні ушкодження відносяться до легких. Синець в ділянці грудної клітки справа, синець в ділянці лівої ноги могли утворитись як при нанесенні ударів тупими твердими предметами у вказані вище ділянки, так і при ударах вищевказаними ділянками до тупих твердих предметів.

Крім того на тілі трупа ОСОБА_8 малась крапкова колота рана правої сідниці, яка може бути наслідком проведення медичних маніпуляцій (внутрішньо-м`язевих ін`єкцій). Також при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 та при судово-гістологічному дослідженні виявлено капілярну гемангіому правої потиличної ділянки, яка в причинному зв`язку з настанням смерті не перебуває (т. 2, а.к.п. 105-112).

За клопотанням сторони захисту, з метою роз`яснення висновку експерта, в судовому засіданні допитана завідуюча відділенням Калуського міжрайонного відділення обласного бюро судово-медичної експертизи судовий експерт ОСОБА_15 , яка пояснила, що 11 січня 2019 року нею проводилась судово-медична експертиза трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судово-медична експертиза проводилася з 17 год. 35 хв. до 20 год. 30 хв. В підсумковій частині експертизи зазначено час виникнення тілесних ушкоджень та час смерті, який визначається за результатами зовнішнього дослідження трупа (трупні плями, м`язи і інше). В даному випадку час заподіяння тілесних ушкоджень від 6-ти до 12-ти годин. Смерть малолітньої ОСОБА_8 настала від закритої черепно-мозкової травми, гематома була розташована під твердою мозковою оболонкою по ходу прилягання, тім`яна потилична частина голови. Було декілька прикладань травмуючої сили. Також був перелом вдавленої лобної кістки зліва, крововиливи в м`які частини голови.

Зазначила, що падіння дитини не могло призвести до її смерті, тому, що на її тілі було не одно садно чи синець, а декілька тілесних ушкоджень, синці, крововиливи, вдавлений перелом. Такий перелом виключає падіння об підлогу, тому що підлога це необмежена поверхня, а тілесні ушкодження виявлені на тілі дитини могли утворитися тільки від ударів обмеженої поверхні. Гематома в тім`яно-потиличній ділянці голови, субдуральна гематома це є сукупність ударів, також міг бути нанесений удар в підборіддя. Смерть наступила від закритої черепно-мозкової травми з вдавленим переломом. Зазначила, що на тілі дитини було не менше семи точок прикладання сили, які завдані тупими твердими предметами, якими могли бути кулак, нога, дерев`яна палиця. Вдавлений перелом лобної кістки зліва і крововиливи слизової оболонки губ не могли утворитися від падіння на площину. Вдавлений перелом міг виникнути від обмеженої поверхні неправильної форми, якими могли бути кулак, долоня руки, але не підлога. Ствердила, що від одноразового падіння дитини на підлогу не могли бути такі травми.

Актом № 150 судово-гістологічного дослідження (обстеження) від 21.02.2019 року, згідно якого вбачається, що при дослідженні шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_8 виявлені субдуральна гематома головного мозку (із добре вираженими ознаками реактивних змін). Субарахноїдальні крововиливи головного мозку. Набряк речовини головного мозку. Крововиливи в речовину головного мозку. Крововилив в м`які тканини голови лобної ділянки зліва, шкіру лівого колінного суглоба, шкірну частину нижньої губи справа (із помірно вираженими ознаками реактивних змін). Капілярна гемангіома шкіри потиличної ділянки справа. Дрібновогнищеві крововиливи в строму міокарда, субепікардіальну жирову тканину, параепінефральну жирову тканину. Вогнищевий набряк, дистелектаз легень. Вогнищеві інтраальвеолярні крововиливи. Набряк строми внутрішніх органів (т. 2, а.к.п. 112-114).

Актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 38 від 22.01.2019 року, згідно якого вбачається, що в крові трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено антиген А та В за ізосерологічною системою АВО (т. 2 , а.к.п. 115).

Актом судово-токсикологічного дослідження № 87 від 23.01.2019 року, згідно якого вбачається, що при судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів (т. 2, а.к.п. 116-117).

З висновку судово-психіатричної експертизи № 19/2019 від 29.01.2019 року вбачається, що підекспертний ОСОБА_3 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих щодо нього протиправних дій, виявляє ознаки органічного розладу особистості, що згідно МКХ - 10 F 07.0. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину підекспертний ОСОБА_3 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру підекспертний ОСОБА_3 не потребує (т. 2, а.к.п. 145-152).

З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 395841 від 23.04.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 являється особою з інвалідністю другої групи (т. 2, а.к.п. 175);

З висновку судово-психіатричної експертизи № 101 від 23.09.2020 року, проведеної повторно за клопотанням сторони захисту, вбачається, що на час проведення експертизи ОСОБА_3 психічною хворобою не страждає, виявляє органічний розлад особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку з наростаючим психоорганічним синдромом та інтелектуально-мнестичним зниженням, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_3 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, виявляв органічний розлад особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку з наростаючим психоорганічним синдромом та інтелектуально-мнестичним зниженням. Наявні у ОСОБА_3 порушення в інтелектуально-мнестичній та емоційно-вольовій сфері мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, розуміння власного місця та ролі в досліджуваній ситуації, передбачення наслідків своїх дій та здатність реагувати свою поведінку. Тому під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_3 не повною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За своїм психічним станом на даний час, ОСОБА_16 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, суспільної небезпеки не становить.

ОСОБА_3 притаманні сповільнення темпу, астенізація та тугорухливість психічних процесів, підвищена дратівливість через підвищену втомлюваність, інтелектуально-мнестичне зниження. ОСОБА_3 усе міг сприймати.

У ОСОБА_3 немає особливостей, що могли б вплинути на об`єктивність його показань, немає розумового відставання, однак є інтелектуально-мнестичне зниження органічного типу.

Психічний стан ОСОБА_17 не вплинув на правильність сприйняття, запам`ятовування, відтворення фактів, що мають значення для справи.

Під час інкримінованих йому дій ОСОБА_3 не перебував у стані фізіологічного афекту чи будь-якому іншому подібному емоційному стані, який міг би слугувати психологічною підставою для юридичного висновку про стан сильного душевного хвилювання. По перше, такі стани бувають викликані провокативною поведінкою потерпілих, тоді як у даному випадку маленька потерпіла взагалі була безпорадною, а по друге, подібні емоційні стани не можуть виникати випадково (т. 3, а.к.п. 11-17).

Протоколом огляду інтернет сайту « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 27.02.2019 року, з доданими до нього витягами з інтернет сторінки та CD-R диску відеозапису програми «Сьогодні. Поза межею», згідно з якими об`єктом огляду являється інтернет - сторінка за 17.01.2019 року сайту « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 , на якій опубліковано статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 », опубліковано 17.01.2019 року, автор ОСОБА_18 , далі текст статті: «Смерть немовляти на прикарпатті: у лікарні померла 5-ти місячна дівчинка. Мама медикам розповіла, що дитину сильно побив її співмешканець. А потім від своїх слів відмовилася і наполягла, що то був нещасний випадок. Нагадаємо, повідомлення про те, що до Перегінської лікарні автомобілем «швидкої допомоги» доставлено маленьку дитину без ознак життя, надійшло в поліцію 11 січня близько 12 години. В лікарні жінка зізналася, що дитина насправді не впала. Чоловік декілька разів вдарив малесеньку дівчинку по голові, вона загинула від отриманих травм головного мозку. Родичі чоловіка стверджують, що це був нещасний випадок. Тепер, що чоловік не винен доказує і мама мертвої ОСОБА_10 , звинувачує у смерті дитини медиків. Чоловікові призначили психіатричну експертизу, бо за словами родичів той має легку розумову відсталість».

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису програми «Сьогодні. Поза межею» із відеохостингового сайту «You Tube», опублікованого 16.01.2019 року каналом « ІНФОРМАЦІЯ_8 », на якому зафіксоване журналістське розслідування вищеописаних фактів, потерпіла ОСОБА_5 у своєму інтерв`ю зазначила, що вказаного дня вона була хвора, мала високу температуру. Близько о 08 год. 00 хв. пішла поратися по господарству, коли через деякий час повернулася в будинок побачила що дитина червона, спитала чоловіка ОСОБА_3 що сталося, на що останній відповів, що дитина впала, також говорив, що він її вдарив. Швидку допомогу викликали десь о 09 год. 30 хв.

Лікар швидкої допомоги Перегінської НРЛ надав журналістам інтерв`ю в якому зазначив, що після доставлення дитини у лікарню вони вкололи їй медичний препарат дексаметазон, оскільки була закрита черепно-мозкова травма (т. 3, а.к.п. 81-85).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.01.2019 року та відеозапису до нього розміщеного на флеш-карті, за участю потерпілої ОСОБА_5 , в ході якого остання детально розповіла і показала, де мешкала разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_3 та своїми малолітніми дочками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від попередніх шлюбів. Вказала, що зліва під стіною у приміщенні кімнати літньої кухні по АДРЕСА_1 , спала вона та її старша дочка ОСОБА_9 , справа під стіною на дерев`яному ліжку спав її чоловік ОСОБА_3 разом з її молодшою дочкою ОСОБА_10 . Зазначила, що ОСОБА_3 час від часу, щоб заспокоїти дітей бив їх рукою по задниці чи обличчі, якщо це не давало результату, він злився. Як саме ОСОБА_3 наносив удари її дітям показала на ляльці. Крім цього зазначила, що перед тим, як вона з дітьми 10 січня 2019 року лягала спати, на тілі ОСОБА_10 синяків не було. Зранку 11 січня 2019 року, біля 08 год. 00 хв. вона прокинулася і побачила на обличчі дочки ОСОБА_10 синяки, а також замітила що вона важко дихає. На її запитання що сталося з дитиною, ОСОБА_3 відповів, що вночі випадково впустив ОСОБА_10 на підлогу. Коли вона повернулася з лікарні ОСОБА_3 просив у неї вибачення, і сказав, що не хотів вдарити дитину (т. 3, а.к.п. 87-91).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 відмовився від дачі показань згідно ст. 63 Конституції України, оскільки він являється батьком обвинуваченого.

Суд оцінює зібрані по справі і представлені докази належними, допустимими, достовірними і достатніми для правильного вирішення справи по суті, у зв`язку з чим, вважає можливим покласти їх в основу обвинувального вироку.

Суд критично оцінює показання потерпілої ОСОБА_5 про те, що обвинувачений ОСОБА_3 дитину не бив і що він не винуватий у смерті дитини.

Так, будучи допитаною в судовому засіданні та на досудовому слідстві потерпіла ОСОБА_5 вказала, що дитина спала у колясці біля ліжка з боку обвинуваченого. Останній вночі слухав музику. Обвинувачений декілька разів вставав до дитини, оскільки вона плакала та заспокоював її. Вона до дитини не вставала, оскільки почувалася погано. Вранці коли вона прокинулася і взяла дитину на руки то побачила на ній синці, дитина тяжко дихала. Обвинувачений просив в неї вибачення, оскільки казав, що впустив дитину на підлогу. До хати тієї ночі ніхто не заходив, дитину вона нікому не давала, дитина почувалася нормально. Крім цього, під час проведення слідчого експерименту 12.01.2019 року ОСОБА_5 вказала, що ОСОБА_3 час від часу, щоб заспокоїти дітей бив їх рукою по задниці чи обличчі, якщо це не давало результату, він злився. Крім цього зазначала, що перед тим, як вона з дітьми 10 січня 2019 року лягала спати, на тілі ОСОБА_10 синяків не було. Зранку 11 січня 2019 року, біля 08 год. 00 хв. вона прокинулася і побачила на обличчі дочки ОСОБА_10 синяки, а також замітила що вона важко дихає. Крім цього, коли вона повернулася з лікарні, ОСОБА_3 просив у неї вибачення, і сказав, що не хотів вдарити дитину.

Таким чином показання потерпілої ОСОБА_5 про те, що обвинувачений ОСОБА_3 дитину не бив суд розцінює неправдивими та такими, що мають на меті виправдати дії обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд вважає неправдивими покази обвинуваченого дані ним у судовому засіданні про те, що він малолітню дитину не бив, а тільки один раз впустив її на підлогу, оскільки такі спростовуються показаннями в судовому засіданні судового експерта ОСОБА_15 яка вказала, що падіння дитини не могло призвести до її смерті, тому, що на її тілі було не одно садно чи синець, а декілька тілесних ушкоджень, синці, крововиливи, вдавлений перелом лобної кістки зліва і крововиливи слизової оболонки губ, які не могли утворитися від падіння на площину (підлогу). Дані тілесні ушкодження могли виникнути від обмеженої поверхні неправильної форми, тобто від удару кулака, долоні руки, але не від удару об підлогу. При цьому, характер та обсяг завданих тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 підтверджуються і висновком проведеної у даному кримінальному провадженні судово-медичної експертизи.

Оцінюючи показання обвинуваченого, суд прийшов до переконання, що його свідчення є неправдивими, не щирими, спрямованими на уникнення чи пом`якшення відповідальності за вчинене суспільно-небезпечне діяння.

Крім цього, суд вважає необґрунтованими позиції представника потерпілої ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність зміни кваліфікації дій обвинуваченого з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України, яка передбачає відповідальність за вбивство через необережність, оскільки аналіз доказів, здобутих у ході судового розгляду, вказує на те, що дії обвинуваченого були саме умисними та цілеспрямованими, які виникли на ґрунті гніву, що виник через крик та плач малолітньої ОСОБА_8 . Саме обвинувачений наніс їй декілька ударів в обличчя та голову спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до її смерті.

Таким чином, аналізуючи зібрані докази по справі, суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні показаннями допитаних свідків, потерпілої, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які надано стороною обвинувачення та містяться в матеріалах кримінального провадження.

Суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, яке призвело до смерті потерпілої.

При обранні виду і міри покарання ОСОБА_3 , суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого.

Суд враховує, що ОСОБА_3 являється особою з інвалідністю другої групи з дитинства.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 101 від 23.09.2020 року, ОСОБА_3 психічною хворобою не страждає, виявляє органічний розлад особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку з наростаючим психоорганічним синдромом та інтелектуально-мнестичним зниженням, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_3 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, виявляв органічний розлад особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку з наростаючим психоорганічним синдромом та інтелектуально-мнестичним зниженням. Наявні у ОСОБА_3 порушення в інтелектуально-мнестичній та емоційно-вольовій сфері мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, розуміння власного місця та ролі в досліджуваній ситуації, передбачення наслідків своїх дій та здатність реагувати свою поведінку. Тому під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_3 не повною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, суспільної небезпеки не становить.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 не в повній мірі усвідомлював значення своїх дій, а тому вважає за можливе на підставі ст. 20 КК України визнати його обмежено осудним та врахувати дану обставину при призначенні покарання як пом`якшуючу його.

Інших обставин, які б впливали на пом`якшення покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, яка перебуває в безпорадному стані, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який згідно статті 89 КК України не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, одружений, непрацює, являється особою з інвалідністю другої групи, на наркологічному обліку не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря психіатра Рожнятівської ЦРЛ, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування до визначеного ОСОБА_3 покарання ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальних витрат по справі немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу його затримання, тобто з 11 січня 2019 року.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано або змінено, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1