Справа № 214/5430/20
1-кп/214/412/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27 вересня 2001 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 101, ч. 4 ст. 140, ч. 4 ст. 141, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 193, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 повторно, 01 липня 2020 року, приблизно о 12 годині, перебуваючи в торгівельній залі магазину «Ідеал», розташованого на зупинці громадського транспорту «шахта Родіна» на вул. Світлогорській, 78А в м. Кривому Розі, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю уваги зі сторони власника майна, а також можливих свідків, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з-під скляного прилавку вказаного магазину шляхом вільного доступу заволодів майном, яке належало ОСОБА_6 , а саме мобільним телефоном марки «OUKITEL С3», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , синього кольору, вартістю 860 грн., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У кримінальному провадженні 30 липня 2020 року між прокурором та обвинуваченим у присутності його захисника у відповідності до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вказаних вище обставин, при цьому сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі з випробуванням на 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а з боку потерпілої була надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості, з умовами якої вона ознайомлена.

Відповідно до положень ст. 474 КПК України розгляд угоди, досягнутої під час досудового провадження, проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження, відсутність яких не є перешкодою для розгляду.

Обвинувачений пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 394, 424, 474, 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Його захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор уважала, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, просила постановити вирок за укладеною угодою.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши його матеріали, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.

Потерпіла надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, з умовами угоди ознайомлена.

Також установлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також відсутність передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України обставин для відмови в затвердженні угоди, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 липня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Після набрання вироком законної сили, речові докази CD-R-диск із відеозаписом камер відеоспостереження магазину «Ідеал» від 01.07.2020 року, ? зберігати в матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон марки «OUKITEL С3», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який зберігається у ОСОБА_6 , повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .