Провадження № 11-кп/824/3187/2021 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю:
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2021 року, якою застосовано до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 серпня 2021 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:
На розгляді Святошинського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0006190 від 05 вересня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 7, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.127; ч.2 ст.162; ч.3 ст.186; ч.2 ст.296; ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 7, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.121; ч.2 ст.127; ч.2 ст.162; ч.3 ст.186; ч.1 ст.353; ч.2 ст.296; ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 7, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.121; ч.2 ст.127; ч.2 ст.162; ч.3 ст.186; ч.1 ст.353; ч.2 ст.296; ч.4 ст.296 КК України

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2021 року застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 серпня 2021 року включно.
Не погоджуючись з ухвалою суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу сскасувати та постановити нову, якою змінити щодо ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою, на більш м`який - у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Захисник зазначає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції допущено порушення вимог кримімального процесуального закону, а саме в порушення вимог ст. 178 КПК України судом не перевірено обгрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, не перевірено існування ризиків, на які вказує прокурор, які сторона захисту вважає безпідставними, та не враховано усі дані про особу ОСОБА_7 . Крім того захисник зазначає що судом не перевірено можливість застосування щодо ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).
Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування саме такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.
Під час розгляду суд встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_7 під впливом тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, може переховуватися від суду.

У рішенні по справі «Wпроти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Судом ретельно перевірено наявність обставин, які виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , обгрунтованість висунутого щодо нього обвинувачення, встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, враховано дані про його особу, який не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, деякі з яких пов`язані із застосуванням насильства, а також перевірено можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Твердження захисника про необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту колегія суддів вважає безпідставними, оскільки перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а також наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать дотримання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано застосував щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: