печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , представника власника вилученого майна адвоката: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання сторони кримінального провадження - старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , де проживає підозрюваний ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили задовольнити.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.
Згідно норми ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.
Вивчивши клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши думку учасників судового розгляду слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0002405 від 25.11.2020 за підозрою голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, тобто, будучи представником влади, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 11 квітня 2008 року ОСОБА_8 , яка є цивільною дружиною ОСОБА_9 , відповідно до договору позики від 11.04.2008, позичила малому спортивно-оздоровчому приватному підприємству «Бедбойз» (далі МСОПП «Бедбойз»), ,в особі директора ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 202 000 грн, що в еквіваленті на час укладення договору за офіційним курсом НБУ складало 40 000 доларів США.

Відповідно до вказаного договору ОСОБА_10 зобов`язаний до 11.10.2008 повернути суму 202 000 грн позичальнику, а у разі девальвації протягом строку дії договору національної грошової одиниці України суму грошей у гривнях еквівалентну 40 000 доларів США. Також відповідно до договору позики за весь час прострочення платежу позичальник ОСОБА_10 зобов`язаний сплатити ОСОБА_8 3 % за кожен місяць прострочення платежу та 5 % річних від простроченої суми.

З метою забезпечення виконання умов договору позики від 11.04.2008 між ОСОБА_8 та МСОПП «Бедбойз» в особі директора ОСОБА_10 , цього ж дня укладено договір застави, за яким майно підприємства «Бедбойз» заставлено ОСОБА_8 .

Однак, МСОПП «Бедбойз» взяті на себе договірні зобов`язання не виконало, грошові кошти своєчасно не повернуло, належних заходів щодо виконання договірних зобов`язань не вживало, жодних дій щодо досудового врегулювання спору не вживало.

У зв`язку з наведеним, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.04.2009, ухваленим за позовом ОСОБА_8 , постановлено стягнути з малого спортивно-оздоровчого приватного підприємства «Бедбойз» на користь ОСОБА_8 заборгованість у сумі 308 000 грн, пеню за прострочення у сумі 49 054 грн та 7 438 грн річних.

У січні 2010 року ОСОБА_8 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до МСОПП «Бедбойз» про притягнення до відповідальності за прострочення грошового зобов`язання за договором позики від 11.04.2008. За результатами розгляду справи 26.01.2010 суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_6 винесено ухвалу щодо визнання мирової угоди між ОСОБА_8 та МСОПП «Бедбойз» та 03.02.2010 цим же суддею винесено ухвалу про виправлення описки, за якою частину першу пункту першого резолютивної частини ухвали від 26.01.2010 викладено в редакції, де МСОПП «Бедбойз» у зв`язку з неможливістю погасити існуючий борг перед ОСОБА_8 передає у власність останньої заставне майно.

Після набрання зазначеного рішення законної сили ОСОБА_9 та ОСОБА_8 почали оформлювати документи про власність на майно.

В процесі виготовлення документації про право власності та внесення змін до відповідних актів, коли ОСОБА_8 було зібрано майже всі необхідні документи, суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 на підставі заяви МСОПП «Бедбойз», скасовано винесену ухвалу від 26.01.2010 року про передачу в приватну власність заставного майна у зв`язку з невиконанням умов договору позики від 11.04.2008 шляхом винесення ухвали від 19.05.2010 у порядку розгляду справи за нововиявленими обставинами.

У подальшому, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2011, ухваленим за позовом ОСОБА_8 постановлено стягнути з МСОПП «Бедбойз» на користь ОСОБА_8 заборгованість у сумі 308 000 грн, пеню за прострочення у сумі 49 054 грн та 7 438 грн річних за рішенням від 09.04.2009 та додатково суми інфляційних нарахувань у розмірі 62 542, 94 грн, пені у розмірі 203 280 грн, 28 184 грн річних.

Після цього, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.03.2013, ухваленим за заявою ОСОБА_8 , поновлено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, виданого за рішенням від 09.04.2009.

На цей час МСОПП «Бедбойз» заборгованість не погасило, рішення суду фактично не виконані, виконавче провадження за ними фактично не здійснюється.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_9 у кінці жовтня 2020 року, більш точний час органом досудового розслідування наразі не встановлено, з метою отримання поради щодо законного забезпечення виконання зобов`язань МСОПП «Бедбойз» перед ОСОБА_8 прибув до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Військової слави, 27, де зустрівся з головою указаного суду ОСОБА_6 .

Під час зустрічі з ОСОБА_9 у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на заволодіння належними ОСОБА_9 грошовими коштами у великому розмірі, а саме: за нібито забезпечення прийняття суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області рішення на користь ОСОБА_8 після подання нею нового позову до МСОПП «Бедбойз» про стягнення коштів за указаним договором позики.

У подальшому, 11.11.2020, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_9 , самостійно прорахував суму предмету позову, яку він оголосив у близько 7 000 000 грн та, показавши ОСОБА_9 десять пальців рук, вказав останньому, що за такий відсоток від предмета позову, тобто 700 000 грн, він забезпечить ухвалення указаного судового рішення.

Після цього, 25.11.2020 ОСОБА_9 звернувся із заявою про вчинення злочину до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

У подальшому, 15.12.2020 у період з 11:18 години по 13:55 години під час зустрічі з ОСОБА_9 у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 передивився надану ОСОБА_9 позовну заяву, предмет позову, його складові частини та залучив до вчинення кримінального правопорушення співучасника адвоката ОСОБА_7 , на якого у присутності ОСОБА_9 поклав обов`язки щодо підготовки та подання до суду раніше вказаної позовної заяви в інтересах ОСОБА_8 до МСОПП «Бедбойз», представлення її інтересів в суді та забезпечення взаємозв`язку між ним та ОСОБА_9 .

15.12.2020 ОСОБА_7 подано до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області позов в інтересах ОСОБА_8 до МСОПП «Бедбойз» про стягнення заборгованості за указаним вище договором позики з предметом позову у 235 110,17 доларів США, що станом на 15.12.2020 згідно офіційного курсу Національного банку України гривні до іноземних валют становило 6 551 603, 51 грн, яку зареєстровано судом 16.12.2020 за номером судової справи № 495/7619/20, провадження № 2/495/3062/2020.

Однак, ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 17.12.2020 її залишено без руху, а ухвалою від 24.12.2020 повернуто позивачу.

У подальшому, ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 12.01.2021 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області повторно подано позов до МСОПП «Бедбойз», який зареєстровано судом за номером судової справи № 495/123/21, провадження № 2/495/89/2021, головуючий суддя ОСОБА_11 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2021 за указаним позовом відкрито спрощене позовне провадження та судове засідання було призначено на 11.02.2021, за результатами якого позовну заяву залишено без руху.

У зв`язку з цим, 17.02.2021 близько 12:00 години під час зустрічі ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 останні вказали ОСОБА_9 , що для стягнення з МСОПП «Бедбойз» грошових коштів згідно указаного вище договору позики, ОСОБА_8 необхідно звернутися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у порядку ст. 433 ЦПК України за виконавчим листом № 2-736/П від 25.02.2011 за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2011, а також, вказали на необхідності звернутися до територіального підрозділу органів Національної поліції у м. Білгород-Дністровський із заявою про вчинення директором МСОПП «Бедбойз» ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У подальшому, 01.03.2021 близько 12:30 години ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час зустрічі з ОСОБА_9 , знову вказали ОСОБА_9 на необхідності звернутися до територіального підрозділу поліції у м. Білгород-Дністровський Одеської області із заявою про вчинення ОСОБА_10 шахрайства при укладенні указаного вище договору позики.

Заяву про вчинення злочину згідно указаного ними плану мав подати ОСОБА_7 від імені ОСОБА_8 .

У подальшому, під час розмови з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 повідомив останньому, що для безперешкодної реєстрації кримінального провадження необхідно заплатити посадовим особам у поліції 5 000 грн та йому 3 000 грн за роботу, які в той же день були передані останньому.

22.04.2021 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , за допомогою мессенджера «WhatsApp» з номеру телефона НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що розмовляв з ОСОБА_6 , показав йому протокол допиту ОСОБА_10 , на що ОСОБА_6 сказав, що задоволення заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у порядку ст. 433 ЦПК України коштуватиме «пятьорку», тобто, 5 000 доларів США, однак, у випадку оскарження іншою стороною такого судового рішення, є велика ймовірність його скасування судом апеляційної інстанції і що вирішення питання щодо не скасування такого рішення в Одеському апеляційному суді коштуватиме ОСОБА_9 ще «не менше пятьоркі», тобто 5 000 доларів США.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 08.06.2021, близько 11:50 години, під час розмови з ОСОБА_9 повідомили йому, що необхідно не тільки звернутися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у порядку ст. 433 ЦПК України за раніше вказаним виконавчим листом № 2-736/П від 25.02.2011 за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2011, а й звернутися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у порядку п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України.

При цьому, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмові з ОСОБА_9 наголосили ОСОБА_9 , що для позитивного вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа необхідно буде отримати лист з територіального підрозділу Державної виконавчої служби щодо втрати виконавчого листа або знищення виконавчого провадження, у зв`язку з чим, загальна сума грошових коштів, яку ОСОБА_9 має передати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 складає 6 000 доларів США.

Після цього, ОСОБА_7 , 08.06.2021 близько 12:30 години, отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 15 000 грн за нібито для отримання листа з територіального підрозділу Державної виконавчої служби щодо втрати виконавчого листа або знищення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-736/П від 25.02.2011 за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2011.

У подальшому, ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 14.06.2021 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області подано заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2011 у справі № 2-736/11, головуючий суддя ОСОБА_13

ОСОБА_7 , 29.06.2021 близько 13:00 години, у телефонній розмові з ОСОБА_9 вказав на необхідності термінової передачі йому грошових коштів у сумі 5500 доларів США для забезпечення прийняття позитивного рішення за указаною вище заявою.

При цьому, ОСОБА_7 під час розмови з ОСОБА_9 вказав останньому, що під час розмови з ОСОБА_6 , останній вказав йому, що у випадку ненадходження до нього грошових коштів від ОСОБА_9 , ОСОБА_7 повинен буде звернутися до суду із заявою про повернення указаної вище заяви. У іншому випадку, судом у задоволенні поданої заяви буде відмовлено.

Після цього, під час телефонної розмови з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вказав, що йому необхідно терміново передати 3000 доларів США для того, щоб відкласти розгляд справи на 08.07.2021 та забезпечити задоволення указаної вище заяви і повідомив ОСОБА_9 номер картки АТ «А-БАНК» № НОМЕР_2 , на яку 01.07.2021 отримав, шляхом здійснення переказу від ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 81000 грн., що в еквіваленті складає 3000 доларів США.

У подальшому, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області не розглянуто, 08.07.2021 близько 8:10 години, перебуваючи у приміщенні за місцем здійснення адвокатської діяльності, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 2500 доларів США за прийняття суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_13 рішення про задоволення указаної вище заяви ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2011 у справі № 2-736/11.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майно шляхом обману та зловживання довірою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
У зв`язку з наведеним, 08.07.2021 о 08:12 год ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 08.07.2021 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

08.07.2021 з з 08 год. 55 хв. до 12 год. 53 хв., до постановлення ухвали слідчого судді, у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою недопущення знищення слідів вчинення кримінального правопорушення та врятування майна, що має доказове значення для здійснення досудового розслідування, слідчим було проведено обшук приміщення Білгород - Дністровського міськрайнного суду Одеської області за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Військової слави, 27 (колишня Енгельса).

За результатами проведення вказаного обшуку вилучено речі та документи, які мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, а саме:

- копії матеріалів судових справ: справа № 495/7619/20, провадження № 2/495/3062/2020 на 25 аркушах; справа №495/123/21, провадження № 2/495/89/2021 на 75 аркушах; справа № 2-736/11, провадження № 6/495/123/2021 на 20 аркушах; справа № 2-736/11, провадження № 6/495/124/2021 на 13 аркушах;

- довідку № 5/16526/21/21вих/2-736/11/08.07.2021 на 1 аркуші;

- копію наказу № 4-ос/г від 20.01.2020 про обрання на адміністративну посаду голови Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області на 1 аркуші;

- копію постанови ВРУ від 07.06.2012 про обрання судді ОСОБА_14 на 1 аркуші;

- копію протоколу зборів суддів Білгород Дністровського міськрайонного суду № 2 від 29.01.2020 на 4 аркушах.

Постановою слідчого від 09.07.2021 указані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 є будівлею суду та перебуває у власності держави в особі Міністерства юстиції України.

Частиною 2 ст. 64-2 КПК України визначено, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як визначено ч. 5 цієї ж статті, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року зазначає: «Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звертатись лише прокурор, за вказаних обставин слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволення вказаного клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1