УХВАЛА

Справа № 500/383/17

Номер провадження 1-кп/495/272/2021

24 березня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5
обвинувачені ОСОБА_3 та в режимі відеоконференції ОСОБА_4
захисник ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
У судовому засіданні прокурор просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Крім того, прокурор також просив продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спливає 10.04.2021 року.
На підставі вищевикладеного, прокурор вважає, що існують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України та обрання більш м`якого запобіжного заходу не буде сприяти меті застосування запобіжних заходів.
У судове засіданні потерпілі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, відповідно до яких просили розглянути дане кримінальне провадження за відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою у вигляді домашнього арешту цілодобово.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених підтримав позиції підзахисних, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
За змістом ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, враховуючи вік обвинуваченого, він неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів, перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході у вигляді домашнього арешту, порушив покладені на нього судом процесуальні обов`язки, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, та з урахуванням того, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпілі, свідки, у зв`язку з чим, суд дійшов до висновку, що останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню. Крім того, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
З урахуванням викладеного та наявності обвинувачення відносно ОСОБА_7 , яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, враховуючи вік обвинуваченого, стан здоров`я, той факт, що обвинувачений неодноразово засуджувався, наявність в нього малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні та потребують матеріального забезпечення, належне виконання ним процесуальних обов`язків, покладених судом, той факт, що з моменту зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, обвинувачений жодного разу не порушив покладенні на нього обов`язки, постійно з`являвся за викликом суду, суд враховує, що обвинувачений має виховувати двох малолітніх дітей та доглядати за ними у нічній час, у зв`язку з чим, суд вважає доцільним продовжити домашній арешт у певний час доби, який надасть можливість обвинуваченому працевлаштуватись та забезпечувати своїх малолітніх дітей.
Крім того, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт в судовому засіданні не встановлено.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 331, 334, 369-372, 392-395 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області.
Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 діб, який діє до 22.05.2021 року включно.
Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати житло в період часу з 20 години вечора до 08 години ранку, строком на 60 діб, тобто до 22.05.2021 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок утримуватись від можливого спілкування зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також прибувати за викликом суду для участі в судовому засіданні.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду області протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1