Справа № 947/5135/21
Провадження № 1-кс/947/3974/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000182 від 05.02.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у листопаді 2020 року, більш точна дата у ході досудового розслідування не встановлена, у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману з метою його подальшої реалізації та використання отриманих грошових коштів на власний розсуд.

Об`єктом злочинного посягання ними було обрано земельну ділянку кадастровий номер :43:007:0009 площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_1 та будівлі та споруди загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_9 .

Не маючи встановлених законодавством підстав для набуття права власності на земельну ділянку кадастровий номер :43:007:0009 площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_1 та будівлі та споруди загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вирішили шахрайським шляхом заволодіти зазначеними об`єктами нерухомості з метою подальшого відчуження, шляхом виготовлення та надання завідомо підроблених документів на них.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, що кваліфікується, як незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, у особливо великих розмірах, та ч. 4 ст. 358 КК України, що кваліфікується як використання завідомо підробленого документа.

Допитаний підозрюваний ОСОБА_8 пояснив, що чоловік на ім`я ОСОБА_10 запропонував йому заробити гроші, та познайомив його з ОСОБА_7 , який йому розповів, що йому необхідно представитись іншою людиною у приватного нотаріуса, та підписати документи. Після чого ОСОБА_10 отримавши від нього дві фотокартки, через деякий час передав паспорт на ім`я ОСОБА_11 у якому були вклеєні його фотокартки, та який він повинен був надати приватному нотаріусу разом з іншими документами.

В ході проведення впізнання за фотознімками, підозрюваний ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка познайомила його з ОСОБА_7 , та передала йому підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_11 , з метою використання його у приватного нотаріуса.

Згідно рапорту співробітника УСР в Одеській області ДСР НПУ ОСОБА_12 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований у АДРЕСА_3 , який має у користуванні автомобіль марки «ЗАЗ Ланос», держаний знак НОМЕР_1 .

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, 24.03.2021 було проведено обшук будинку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні. :

Постановою слідчого від 24.03.2021, вище перелічене вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно є об`єктом протиправних дій, які зберегли на собі сліди вчинення зазначених протиправних діянь, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Враховуючи, що у вилучених під час обшуку мобільних телефонах, сім картах операторів мобільного зв`язку та флеш носії може міститься інформація, яка носить доказових характер у зазначеному кримінальному провадженні (особисті данні, номери телефонів, листування, фотознімки, відео) осіб, які причетні до скоєнні злочинів; на банківські картки могли перераховуватися грошові кошти за злочинні послуги, а по вилученим документам буде проводитись низка експертиз, в зв`язку з чим накладання арешту на вилучене майно є необхідним для проведення додаткових, детальних оглядів, аналізу, проведенні слідчих дій, призначенні судових експерти, з метою отримання доказів, виявлення та сприяння розкриттю аналогічних злочинів, оскільки вилучені предмети та речі можуть містити інформацію, яка викриває незаконну діяльність групи, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження.

Вищевказане майно вилучене, оскільки вони можуть свідчити про причетність зазначених осіб до незаконної діяльності та можуть бути використані у подальшому для викриття можливої протиправної поведінки причетних до скоєння кримінальних правопорушень осіб, у зв`язку з чим, виникла необхідність у накладені арешту на вилучене майно.

2. Позиції учасників в судовому засіданні з приводу розгляду даного клопотання.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в ході проведення впізнання за фотознімками, підозрюваний ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка познайомила його з ОСОБА_7 , та передала йому підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_11 , з метою використання його у приватного нотаріуса.

Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, 24.03.2021 року було проведено обшук будинку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі та документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо факту замаху на заволодіння земельною ділянкою, кадастровий номер :43:007:0009, площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_1 та будівлями та спорудами загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . На вилучених банківських картках можуть міститися грошові кошти ймовірно набуті кримінально-протиправним шляхом.

Як вбачається з постанови про визнання предметів речовими доказами і долучені їх до матеріалів кримінального провадження від 24.03.2021 року, вилучене під час проведення обшуку майно визнане речовими доказами в рамках кримінального провадження №000182 від 05.02.2021 року.

Також, вилучені речі та документи необхідні для подальшого проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.

В частині накладення арешту на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( серія НОМЕР_2 ), картку платника податків № НОМЕР_3 на ОСОБА_13 , паспорт громадянина України на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( КМ НОМЕР_4 ), свідоцтво про смерть на ОСОБА_15 ( І-жд № НОМЕР_5 ), слідчий суддя зазначає, що в клопотанні та долучених матеріалів необґрунтовано необхідність накладення арешту на вилучені документи, а також відповідність їх критеріям речових доказів.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі та документи можуть бути використані в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.

При цьому, оскільки такі речі можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик їх можливого знищення та зміни, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі та документи.

3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000182 від 05.02.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно яке було вилучене під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено:

- 2 фотокартки чоловічої статі та 1 фотокартка жіночої статі;

- лист паперу рожевого кольору з чорновими записами;

- Свідоцтво про народження ОСОБА_4 № НОМЕР_6 ;

- Копія паспорта громадянина України на ОСОБА_16 , на зворотній стороні копії знаходиться скарга;

- Копія довідки від 07.09.2018 № , видана ОСОБА_16 ;

- Копія картки платників податків на ОСОБА_16 ( НОМЕР_7 );

- Копія довіреності АД «187216»;

- Копія заяви-договору на укладення договору про комплексне банківське обслуговування на ОСОБА_17 ;

- Копія паспорту громадянина України на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( КМ НОМЕР_8 ) на 2 арк.;

- Банківська картка « izibank» НОМЕР_9 ;

- Банківська картка « таскомбанк» НОМЕР_10 »;

- Банківська картка « izibank» НОМЕР_11 ;

- Пусті бланки « договору оренди», в кількості 3 шт.;

- Файл, в середині якого міститься довідка про причину смерті № 000429 на ОСОБА_15 ;

- Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 3;

- Копія лікарського свідоцтва про смерть № 000429 на ОСОБА_15 ;

- Копія свідоцтва про смерть на ОСОБА_15 ( І-жд № НОМЕР_5 );

- Копія паспорту громадянина України на ОСОБА_15 ( НОМЕР_12 );

- Свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_13 ;

- Заява договір банку « Восток» № 1896333;

- Лист з реквізитами для поповнення поточного рахунку, що відкритий в національній валюті;

- Роздруківка з банку « Восток»;

- Картка платників податків на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; № НОМЕР_14 );

- Заява-договір №307/9590942-ССN « таскомбанк»;

- Роздруківка постанови суду;

- Картонна коробка від сім картки « lifecell» із зображенням № НОМЕР_15 ;

- Пластиковий тримач від сім картки « Київстар» НОМЕР_16 ;

- Пластиковий тримач від сім картки « lifecell» НОМЕР_15 ;

- Карта пам`яті micro-SD на 16 Gb;

- Сім картка оператора « ВФ Україна» із зображенням на ній № НОМЕР_17 ;

- Сім картка « Київстар» на якій зображені № НОМЕР_18 , НОМЕР_19 ;

- Мобільний телефон марки « Самсунг» з сім карткою « Vodafone» та «Lifecell»;

- Мобільний телефон марки « Nomi» імеі: НОМЕР_20 , ІМЕІ2: НОМЕР_21 з сім карткою «Lifecell»;

- Мобільний телефон марки « Neffos» в корпусі темно-сірого кольору ІМЕІ: НОМЕР_22 та НОМЕР_23 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1