Справа №459/1802/20
Провадження № 1-кп/459/143/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0000351, у якому ОСОБА_4 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Вербове, Сокальського району, Львівської області, учень Червоноградського професійного гірничо-будівельного ліцея, раніше не судимий, обвинувачується в учиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 приблизно о 21:00 год.30 квітня 2020 року, під аркою багатоповерхового будинку на вул. Івасюка, біля ресторану «Ретро», у м. Червонограді, на грунті неприязних відносин умисно наніс один удар рукою в обличчя та один удар ногою у щелепу ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження, які спричинили тривалий розлад здоров`я: травматичний злам кута нижньої щелепи справа і злам суглобової гілки нижньої щелепи зліва зі зміщенням.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав та пояснив, що у квітні 2020 року, в районі «Нової шахтарської» у м. Червонограді, унаслідок його образи потерпілим, він наніс йому долонею удар по лиці, після чого підійшов до нього ближче та завдав удару коліном в обличчя. Цивільний позов визнав частково, у якій сумі не назвав. Уважає заявлену у 70000 грн суму на відшкодування моральної шкоди завищеною. У судовому засіданні потерпілому було передано 10000 грн на відшкодування моральної шкоди. Повідомив, що у вчиненому розкаюється та що більше злочинів не буде вчиняти.

Крім показань обвинуваченого, вчинення ним злочину підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

показаннями потерпілого, який пояснив, що за два тижні до події між ним та обвинуваченим виник словесний конфлікт. Він з двома товаришами перебував біля арки будинку на вул. Івасюка у м. Червонограді, біля ресторану «Ретро». Побачивши обвинуваченого, він підійшов до нього, хотів привітатися. Обвинувачений наніс йому удар правою рукою в лівий бік обличчя, від болю він присів, після цього обвинувачений наніс йому удар ногою. Протягом одного місяця він проходив лікування стаціонарно та амбулаторно, біль тривала протягом усього часу лікування. Внаслідок побиття відбулися негативні зміни у його житті, він став замкнений;

показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що, він є товаришем потерпілого. Влітку 2020 року разом зі своїм братом та потерпілим на вулиці пили пиво. Між обвинуваченим та потерпілим виникла бійка, він бачив лише як потерпілий сповзав по стіні;

заявою ОСОБА_8 від 02.05.2020 року, відповідно до якої остання просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 30.04.2020 року, приблизно о 21:00 год., поблизу магазину «Світлячок» на вул. Івасюка, у м. Червонограді нанесла тілесні ушкодження її неповнолітньому сину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

висновком експерта № 064/2020 від 19.06.2020 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 згідно даних огляду та наданих медичних документів були виявлені тілесні ушкодження у вигляді переломів нижньої щелепи (травматичний злам кута нижньої щелепи справа і злам суглобової гілки нижньої щелепи зліва зі зміщенням), які могли утворитися 30.04.2020 року від дії тупих твердих предметів, до яких відносяться кулаки рук і відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Морфологічні характеристики переломів кісток нижньої щелепи, які були виявлені при експертизі ОСОБА_7 , дають підстави вважати, що він міг утворитися внаслідок дії тупого твердого предмета з обмеженою поверхнею, до якого належить кулак з місцем прикладання сили в ділянці підборіддя справа.
Враховуючи наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Тому суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України.

Клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру на підставі ст. 105 КК України, за результатами обговорення якого у судовому засіданні обвинувачений та його законний представник просили задовольнити клопотання, а потерпілий та прокурор заперечили щодо його задоволення, задоволенню не підлягає, оскільки під час судового розгляду судом не встановлено щирого розкаяння обвинуваченого у скоєному та суду не подано доказів його бездоганної поведінки після злочину, як це передбачено у ч. 1 ст. 105 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість учиненого злочину, який є нетяжким.

Ураховується й особа обвинуваченого, який є неповнолітнім, виховується у повній сім`ї, навчається у професійному гірничо-будівельному ліцеї, де зарекомендував себе як здібний, активний, комунікабельний учень, належить до категорії учнів, які не повною мірою використовують свій потенціал, на диспансерному обліку у лікарів психіатра чи нарколога не знаходиться, на обліку ювенальної превенції Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області не перебуває, за місцем проживання скарг стосовно нього не надходило, жодних порушень не вчиняв, на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у відділі у справах дітей не перебуває, висновок органу пробації про низький ризик вчинення обвинуваченим повторного правопорушення, без судимості.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину неповнолітнім.
Отже, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів ОСОБА_4 слід призначити покарання лише у виді позбавлення волі.

При цьому, беручи до уваги вчинення злочину вперше, пом`якшуючу покарання обставину, часткове відшкодування завданої злочином шкоди, думку потерпілого, який не заперечив щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 104 КК України.

У цивільному позові потерпілий просить стягнути з обвинуваченого 70000 грн. моральної шкоди. Вимоги обґрунтовані тим, що потерпілий тривалий час проходив лікування, переживав болі, проведені операції, його рідні були змушені відвідувати медичні заклади, відволікаючись від повсякденних справ. Потерпілий пережив стрес, став дратівливий, переляканий, підсилюють моральні страждання спогади та страх повторення пережитих подій.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я цивільного позивача доводить факт спричинення останньому моральної шкоди.

Вирішуючи питання про суму відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, судом ураховано тяжкість завданої потерпілому моральної шкоди, перенесення ним оперативного втручання, необхідність подальшого його лікування, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті потерпілого. Ці обставини підтверджуються копіями медичних документів (а.с. 28-34, 135-136), показаннями потерпілого. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Тому суд уважає, що сума компенсації спричиненої потерпілому моральної шкоди складає 40000 грн. З урахуванням часткового відшкодування шкоди до ухвалення вироку у сумі 10000 грн, з обвинуваченого на користь потерпілого необхідно стягнути 30000 грн.

Щодо вимог про стягнення 70000 грн., на думку суду, така належним чином не вмотивована, є завищеною та не відповідає тяжкості та характеру завданої шкоди.

Отже, цивільний позов задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 104, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим в учиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк в 1 (один) рік.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позовзадовольнити частково: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 30000 (тридцять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.На вирок суду учасниками судового провадження може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити копію вироку учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1