Провадження № 1-кс/686/7833/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000312,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2021 року старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення можливості розпоряджатись та відчужувати дане майно.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, в зв`язку з наступним.

21.07.2021 ГУНП в Хмельницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312, попередня правова кваліфікація ч. 3 ст. 190 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що «21.07.2021 на адресу слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області надійшла заява від особи ОСОБА_5 про те, що особа ОСОБА_6 , шляхом обману, заволоділа належними їй грошовими коштами у сумі 20000 доларів США, чим заподіяла їй майнової шкоди на вказану суму.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_7 показала, що 27.03.2015, між нею та ЖБК «П.Б.П.» в особі голови кооперативу ОСОБА_8 був укладений договір про сплату пайових внесків № 0016. Відповідно до умов якого ЖБК зобов`язується організувати будівництво 12 квартирного житлового будинку з мансардним поверхом та вбудовано-прибудованими торгівельними приміщеннями, салоном краси за адресою АДРЕСА_2 , а учасник в свою чергу зобов`язується здійснити оплату пайового внеску по спорудженню нежитлового приміщення і може отримати її лише за умови оплати у розмірі 100 відсотків внеску.

Предметом вказаного договору є нежитлове приміщення загальною площею 104,6 кв.м. мансардний поверх. Ціна договору складає 5500 гривень за один квадратний метр без внутрішніх оздоблювальних робіт. Надалі, на виконання умов вказаного договору, протягом серпня 2015 року, мною було сплачено грошові кошти в сумі 575300 гривень в касу ЖБК «П.Б.П.» на підтвердження чого в мене збереглись відповідні чеки.

Надалі, в лютому 2021 року, вона отримала судову повістку про виклик з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області відповідно до якої її було викликано на підготовче судове засідання за позовом ОСОБА_9 до ЖБК «П.Б.П.» про визнання правочину недійсним та скасування рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно.

В подальшому, їй стало відомо про те, що ОСОБА_9 звернувся з позовом до неї та ЖБК «П.Б.П.» в якому він просив визнати недійсним договір про сплату пайових внесків укладений між мною та ЖБК «П.Б.П.» та скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та припинити право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_3 . Свій позов ОСОБА_9 мотивував тим, що 14.08.2014, ним було укладено договір про сплату пайових внесків з ЖБК «П.Б.П.» № 0016, та внесено грошові кошти на виконання умов вказаного договору в сумі 675025 гривень. Предметом вказаного договору було нежитлове приміщення, загальною площею 103,85 м.кв. в чотирьох поверховому будинку з мансардою за адресою АДРЕСА_2 .

02.07.2021, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області (суддя ОСОБА_10 ) задоволено позов ОСОБА_9 до неї та ЖБК «П.Б.П.», визнано недійсним договір про сплату пайових внесків у ЖБК «П.Б.П.». укладений 27.03.2015 між нею та ЖБК «П.Б.П.». скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження № 28372553 від 22.02.2016, припинено право власності на квартиру АДРЕСА_4 .

Таким чином, внаслідок шахрайських дій зі сторони голови ЖБК «П.Б.П.» ОСОБА_8 їй заподіяно майнову шкоду в розмірі 560000 гривень, які були сплачені в якості пайових внесків.

Відповідно до Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна квартира АДРЕСА_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене, з метою збереження речового доказу, проведення подальших судових експертиз, є підстави накласти арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , колір: синій, piк випуску 2010, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , який належить КП «Красилівське підприємство теплових мереж».

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В даному випадку клопотання слідчого складено формально та не містить жодних доводів щодо необхідності накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Зокрема, відсутнє будь-яке обґрунтування, яке значення для кримінального провадження, розслідуваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме за фактом заволодіння гр. ОСОБА_6 шляхом обману грошовими коштами гр. ОСОБА_5 у сумі 20000 доларів США, має квартира АДРЕСА_4 та якому із критеріїв, визначених ст. 98 КПК України вона відповідає, що дозволяє вважати її речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Матеріали клопотання не містять достатніх даних про те, що квартира була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, об`єктом кримінально протиправних дій, зберегла на собі його сліди, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або набута кримінально протиправним шляхом.
Окрім того, до матеріалів клопотання не долучено постанови про визнання квартири, на яку слідчий просить накласти арешт, речовим доказом.

Таким чином слідчим не обґрунтовано необхідності накладення арешту на квартиру в контексті її відповідності критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України.

Слід зазначити також, що саме клопотання є суперечливим за своїм змістом.

Так, обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає про необхідність накладення арешту на автомобіль марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , колір: синій, piк випуску 2010, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , який належить КП «Красилівське підприємство теплових мереж», тоді як в прохальній частині клопотання просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно із п. 10 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

Вказаних вимог слідчим не дотримано, оскільки клопотання погоджено прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 , відомості щодо уповноваження якого на здійснення процесуального керівництва у вказаному провадженні згідно витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000312 від 21.07.2021 відсутні, що ставить під сумнів легітимність його участі у даному провадженні.

Також, у порушення п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України до клопотання слідчого не додано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання слідчого про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя
постановив:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000312 повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1