ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/5172/20
Номер провадження 11-cc/819/73/21 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7

Захисника адвоката ОСОБА_8

Підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0001651 за апеляційною скаргою прокурора з доповненнями на ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2020 року, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Нова Каховка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2020 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001651 відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 22 лютого 2021 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та відносно ОСОБА_9 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 лютого 2021 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги з доповненнями прокурор зазначив, що слідчий суддя не надав належної оцінки наступним обставинам, зокрема, тим фактам, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, в результаті злочинних дій підозрюваного настала смерть потерпілого. Крім того, ОСОБА_9 не надав медичну допомогу потерпілому, не викликав швидку допомогу та працівників поліції, залишив місце події та зник, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю заперечує.

На думку прокурора, наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_9 може ухилитися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші злочини.

Вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки перебуваючи під дією запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній зможе змінити місце проживання, засоби зв`язку, продовжуватиме вплив на потерпілого, свідків, вчинятиме інші кримінальні правопорушення, таким чином перешкоджатиме проведенню досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Слідчий суддя поставив під сумнів обґрунтованість підозри ОСОБА_9 за ч.2 ст.121 КК України та вказав про наявність підстав для кваліфікації дій підозрюваного за менш тяжкою статтею Кримінального кодексу України, що суперечить резолютивній частині оскаржуваної ухвали.

Слідчий суддя повністю відкинув твердження слідчого про притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 11.02.2015 року, як обставину, що підтверджує наявність існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що полягало у здійсненні захисту підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які мають різні правові позиції, одним адвокатом ОСОБА_8 . Вказане призвело до порушення прав підозрюваних.

Крім того, відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя нечітко та незрозуміло визначив строк дії ухвали. При винесенні 28.12.2020 року оскаржуваної ухвали слідчий суддя визначив строк її дії тривалістю два місяці, що становить до 28.02.2021 року. Водночас, всупереч вказаного раніше строку дії ухвали в два місяці, зазначив її дію до 22.02.2021 року, що унеможливлює її виконання.

Вважає, що вказані обставини відносяться до ризиків, які з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є беззаперечною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, захисника, підозрюваного, представника потерпілого, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

При цьому згідно з вимогами ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Перевіривши оскаржуване судове рішенні у відповідності із доводами апеляційної скарги з доповненнями суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчим суддею наведені вимоги законодавства не дотримано належним чином, внаслідок чого постановлено ухвалу, яка не відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Як вірно зазначив прокурор в апеляційній скарзі з доповненнями, перевіряючи доводи клопотання щодо наявності правових підстав для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу, слідчий суддя фактично допустив суперечливі висновки з приводу питання обґрунтованості підозри ОСОБА_9 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Зокрема, виходячи зі змісту ухвали, слідчий суддя спочатку констатував, що підозра є обґрунтованою, що підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, після чого вдавшись до оцінки в діях ОСОБА_9 ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України вказав, що слідчим не надано достовірних доказів, які б безумовно свідчили причетність ОСОБА_9 до інкримінованого злочину.

Разом із цим, з огляду на вимоги ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Також, слід зазначити, що під час розгляду клопотання про застосування до особи запобіжного заходу слідчий суддя уповноважений лише перевірити питання обґрунтованості підозри щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Питання наявності в діях особи складу кримінального правопорушення належить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, застосовуючи до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя визначив строк дії ухвали два місяці, однак зазначив, кінцевий термін її дії 22 лютого 2021 року, що не відповідає вимогам ст.115 КПК України щодо порядку обчислення процесуальних строків, та фактично унеможливлює виконання постановленої ухвали.

За таких обставин, з огляду на перелічені недоліки, які є істотним порушенням вимог КПК України, ухвала слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2020 року відносно ОСОБА_9 підлягає безумовному скасуванню, з постановленням відповідно до вимог ч.3 ст.407 КПК України нової ухвали, за результатами розгляду клопотання слідчого.

Як вбачається з матеріалів провадження слідчим відділом Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001651 від 25 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

25 грудня 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (а.п.69).

28 грудня 2020 року слідчий СВ Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області звернувся до Новокаховського міського суду Херсонської області із клопотанням в якому просив застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів. При цьому відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, просив не визначати підозрюваному розмір застави (а.п.1-5).

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і вказана підозра підтверджена достатніми доказами, що долучені до клопотання. Крім того слідчий зазначив, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наслідком якого є смерть потерпілого, при цьому підозрюваний зник з місця події до приїзду поліції, офіційно не працевлаштований та законного джерела доходів не має, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_9 буде мати можливість ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, продовжить вчиняти кримінальні правопорушення чи перешкоджатиме кримінальному провадженню в інший спосіб, у зв`язку із чим є підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків.

Перевіривши наведені доводи клопотання, а також доводи апеляційної скарги прокурора з доповненнями, вивчивши матеріали провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене чинним кримінальним процесуальним законодавством України. Разом із цим, у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, відповідно до вимог ч.2 ст.177, п.1 ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України слідчий суддя на підставі розумної оцінки наданих стороною обвинувачення доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_9 з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується відомостями наявними в долучених до клопотання слідчого доказах, сукупність яких дає підстави вважати, що підозра повідомлена ОСОБА_9 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, є обґрунтованою.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, підтверджується сукупністю доказів отриманих в ході досудового розслідування, які долучені слідчим до клопотання, а саме: протоколом огляду місця події - трупу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.12.2020 року; довідкою про судово - медичну експертизу трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.12.2020 до висновку експерта № 315 НК від 25.12.2020; протоколом ОМП від 25.12.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_12 від 25.12.2020 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 25.12.2020 року за участю свідка ОСОБА_12 ; показаннями свідка ОСОБА_13 від 25.12.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_14 від 25.12.2020 року; показаннями ОСОБА_15 від 25.12.2020 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 25.12.2020 року за участю свідка ОСОБА_15 .

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вагомість наведених доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_9 до інкримінованого йому злочину, колегія суддів вважає, що обґрунтованість підозри в контексті її розуміння ЄСПЛ присутня.

Що стосується доводів клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора з доповненнями, щодо існування ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_9 то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства і суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В контексті практики Європейського суду з прав людини ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи наведені в матеріалах провадження факти та обставини на підтвердження у даному кримінальному провадженні причетності ОСОБА_9 до інкримінованого йому злочину, а також відомості, що характеризують особу підозрюваного, колегія суддів приходить до висновку про реальне існування лише одного ризику - переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Так, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, сам підозрюваний після подій які йому інкримінуються, з місця скоєння злочину зник, що свідчить існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Посилання слідчого в клопотанні та прокурора в апеляційній скарзі з доповненнями на те, що ОСОБА_9 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи незаконно впливати на свідків, на думку колегіє суддів є припущеннями, оскільки не знаходять свого підтвердження під час перевірки матеріалів справи апеляційним судом та не доведені стороною обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами («Бекчиєв проти Молдови»).

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховує обставини перелічені в ст.178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_9 працевлаштований та має законне джерело доходів (а.п.89), одружений, має на утриманні малолітню дитину (а.п.90-91), має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , характеризується позитивно (а.п.99), раніше не судимий (а.п.81), під час застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого слідчим суддею, обов`язків покладених на нього не порушував.

З огляду на наведені відомості, що характеризують підозрюваного прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленому ризику.

Враховуючи сукупність наведених обставин, а також те, що лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу - тримання під вартою, колегія суддів вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який на переконання колегії суддів зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого залишилися у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в тому числі носити електронний засіб контролю.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора з доповненнями щодо порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_9 то суд апеляційної інстанції їх до уваги не приймає, оскільки як вбачається з матеріалів провадження питання щодо відводу захисника сторонами кримінального провадження в судовому засіданні не порушувалось.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора з доповненнями підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень глави 18 КПК України запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи, що ОСОБА_9 повідомлено про підозру 25 грудня 2020 року, з огляду на вимоги ст.219 КПК України, на думку суду апеляційної інстанції, строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту має бути визначений в межах строку досудового розслідування - до 25 лютого 2021 року.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора з доповненнями задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2020 року, відносно ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- заборонити підозрюваному без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків, пов`язаних з проведенням процесуальних дій у даному кримінальному провадженні з його участі, залишати своє місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали суду до 25 лютого 2021 року.

Копію ухвали для контролю за поведінкою підозрюваного направити начальнику Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, а також слідчому, прокурору для виконання та нагляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4