Справа № 481/244/21
Провадж.№ 1-кп/481/53/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2021 рокуНовобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 08.12.2020 року за № 0000351 по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Новобузького районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000351 від 08.12.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

18.03.2021 року представник потерпілого-цивільного позивача Дочірного підприємства «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_5 для забезпечення цивільного позову у даному кримінальному провадженні.

В судовому засідання представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор залишила вирішення даного питання на розсуд суду, лише пояснила, що в рамках даного кримінального провадження було накладено арешт на викрадене майно, в тому числі з метою забезпечення.

Захисник та обвинувачений, кожен окремо, заперечували щодо заявленого клопотання та просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи в обсязі необхідному для вирішення клопотання про арешт майна, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову. Відповідно до ч.3 ст.171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна обвинуваченого для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до ч. 5 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; заборону обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно.

Згідно ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Проте у клопотанні представник цивільного позивача не навів та не довів наявності будь-яких ризиків із передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, які б свідчили, що належне обвинуваченим (цивільним відповідачам) майно може бути ними приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено або ж відчужено.

У поданому суду представником потерпілого - цивільного позивача Дочірного підприємства «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» клопотанні не зазначено перелік майна, на яке, на його думку, слід накласти арешт, місце знаходження такого майна, його вартість та ідентифікаційні ознаки. Не додано до клопотання також будь-яких документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_5 на майно, на яке слід накласти арешт.

Також, подана суду заява про накладення арешту на майно не містить відомостей щодо вартості майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, що позбавляє суд можливості визначити розумність та співрозмірність такого виду забезпечення позову з заявленими в позовній заяві вимогами.

Таких даних не містять і матеріали судового провадження.

За приписами ч. 1 ст. 173 КПК України якщо особа, що подала клопотання про арешт майна, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, суд відмовляє у задоволенні такого клопотання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Керуючись ст.ст.170-173, 372, 376, 392 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання Дочірного підприємства «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про арешт майна обвинуваченого ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
В повному обсязі ухвала оголошена 18.06.2021 року о 10:20 год
Суддя