Справа № 308/2070/21
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

03 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
законного представника - ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження №308/2070/21, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002783 від 12.12.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 18.02.2021 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002783 від 12.12.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Ухвалою судді від 23.02.2021 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні був призначений до підготовчого судового засідання на 01.03.2021 року.
В підготовчому судовому засіданні, прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, для повернення обвинувального акту прокурору немає. Угода не укладалася. Заявила клопотання про доручення органу з питань пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого та клопотання про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, оскільки обвинувачений є неповнолітнім. Окрім того, прокурор звернувся до суду із клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби .
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні погодилася з думкою прокурора, просила призначити судовий розгляд у закритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту, вважає , що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для повернення обвинувального акту прокурору не має. Не заперечила проти доручення органу з питань пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого. Захисник обвинуваченого проти обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечила.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав доводи захисника.
Законний представник - ОСОБА_5 в судовому засіданні погодилася з доводами захисника.
Потерпілий в підготовче судове засідання не зявився, надіслав заяву про проведення підготовчого судового засідання у його відсутності.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Статтею 291 КПК України, передбачені вимоги яким повинен відповідати обвинувальний акт та можливість повернення його прокурору у разі його невідповідності вимогам передбачених цією статтею.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Як вбачається із змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002783 від 12.12.2020 року, такий по формі і за змістом складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та затверджений процесуальним прокурором.
Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.
Угода про примирення або про визнання винуватості - не укладались.
Кримінальне провадження підсудне Ужгородському міськрайонному суду.
Обвинувачений отримав обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що підтверджується розпискою.
З врахуванням викладеного, вважаю, що є достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Що стосується клопотання прокурора про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, суд виходить з наступного.
Як вбачається з обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення та розгляду справи є неповнолітнім.
Беручи до уваги наявність підстав, передбачених п.1 ч. 2 ст. 27 КПК України, для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, враховуючи думку законного представника - ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, кримінальне провадження здійснювати у закритому судовому засіданні впродовж усього провадження.
Що стосується клопотання прокурора щодо складання досудової доповіді, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.5 ст.314КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.
Відповідно до ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду; досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчинені злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує пяти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Частиною четвертою ст.314-1 КПК України передбачені випадки, коли досудова доповідь не складається. В судовому засіданні не встановлено передбачених вказаною нормою підстав для не складання досудової доповіді.
Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 314 КПК України у судовому засіданні суд має право доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь. Відтак суд вважає за необхідне доручити представнику персоналу Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст.316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.
Що стосується клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , суд враховує вимоги КПК України та п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У клопотанні прокурор зазначає, що на даний час є необхідність у застосуванні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання ризикам : переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На думку сторони обвинувачення, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, способу його вчинення, наслідків, яке воно потягло, суворості можливого покарання, наявності кількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж домашній арешт буде недостатнім, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі змістом ст.ст.131-132КПКУкраїни запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених устатті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбаченіст.178 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вказані ризики, на думку суду, доводяться вагомістю доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим.
При цьому судом при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини обвинувченого не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
При цьому судом при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність ризиків.
Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.194 КК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує, те що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що в поєднанні з наявними у суді даними про його особу, який тимчасово не працює, студент 2 курсу ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти», зареєстрований та проживаючий за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимий та враховуючи наявності таких ризиків як можливість переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашнього арешту.
Суд вважає, що обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує - згідно санкції статті Кримінального кодексу України, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд приходить до висновку про доцільність обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби до двох місяців без застосування засобу електронного контролю.
Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,27,177,178,181,314-316 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України у закритому судовому засіданні на 12.03.2021 року о 14 год. 30 хв., в залі судових засідань в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду за участю прокурора, обвинуваченого, законного представника, захисника.
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.
Доручити представнику Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області в порядку визначеному законодавством скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити строк представлення досудової доповіді до Ужгородського міськрайонного суду до 12.03.2021 року.
Зобов`язати представника органу з питань пробації невідкладно повідомляти суд про наявність або виникнення об`єктивних обставин, що унеможливлюють підготовку або своєчасне подання досудової доповіді.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської обл.., українця, громадянина України, з незакінченою повною загальною середньою освітою, тимчасово не працюючого, студента 2 курсу ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти», зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, заборонивши ОСОБА_4 в період часу з 17 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. покидати місце проживання АДРЕСА_1 , на строк два місяці.
Покласти на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки :
-Прибувати до прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , суду за першою вимогою;
-Не залишати місце проживання - АДРЕСА_1 ,, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в період часу з 17 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вищевказаних зобов`язань відносно нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 05.03.2021 року о 11 год. 00 хв.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1