Чортківський районний суд Тернопільської області
Копія
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" червня 2021 р. Справа № 607/4482/21
Номер провадження1-кп/608/169/2021
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника за призначенням ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
Прокурор ОСОБА_3 подав суду письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 посилаючись на факти, підстави та обставини, що вказані в клопотанні.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримує, просить його задоволити.
Вказане клопотання було вручено обвинуваченому ОСОБА_5 01 червня 2021 року, про що він підтвердив в підготовчому судовому засіданні 04.06.2021 року та вручене його захиснику за призначенням адвокату ОСОБА_9 перед початком відкриття підготовчого судового засідання о 10 годині 30 хвилин 04.06.2021 року.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_9 вважають клопотання прокурора не доведеним, оскільки відпали ризики, які наведені в ньому, крім того, в клопотанні не вірно вказано відомості про особу ОСОБА_5 , зокрема вказано, що він раніше судимий, однак ця обставина не відповідає дійсності та вказано, що в нього відсутні звязки з родиною та батьками, однак довідка характеристика та довідка про реєстрацію місця проживання особи вказують про протилежне. Просять в задоволенні клопотання відмовити, та просять змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного висновку.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується о 00.00 годин 06 червня 2021 року та дана ухвала була залишена без змін ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року.
Обставини, зазначені при застосуванні запобіжного заходу та в подальшому при вирішенні питань про його продовження, існують і по даний час, ризики, які існували на час обрання строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та його подальше продовження судом, не зменшилися, залишаються реальними та триваючими, не допитані в судовому засіданні свідки, обвинувачені, не досліджені письмові докази, судове провадження у справі не закінчено і з об`єктивних причин закінчити його розгляд в цей строк суд не може, а тому вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому в виді тримання під вартою.
Разом з тим, посилання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на недоведеність клопотання прокурора, суд вважає безпідставним, не доведеним належними та допустимими доказами на час розгляду клопотання та таким, що до задоволення не підлягають.
Відповідно до вимог ч. 3 ст.331 Кримінального процесуального кодексу України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурорута направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до вимог п. п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством , тримання особи під вартою, з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або, якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість,
Відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; 3) продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним (обвинуваченим) зазначених дій.
При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (обвинувачений) обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Сторона обвинувачення у клопотанні посилалась на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: на ризик переховування обвинуваченого від суду, на ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків,на ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 .
Вказані ризики суд оцінює з огляду на обставини кримінального провадження та обставини, що стосуються безпосередньо обвинуваченого ОСОБА_5 .
Ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки злочин, у якому обвинувачуються особи передбачає покарання у виді позбавлення волі від 9 до 12 років.
Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків, які ще не допитані та на стадії підготовчого судового засідання допитаними в найближчий строк не будуть через об`єктивні обставини.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).
При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).
За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Суд погоджується з доводами, наведеними в клопотанні прокурора про продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в той же час вважає безпідставним посилання прокурора на ризик , визначений п. 2 ч. 1 ст. 177 : знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, існування якого спростував захисник ОСОБА_4 .
Враховуючи те, що з дня надходження до суду обвинувального акту 26.05.2021 року підготовче судове засідання не проведено, судовий розгляд не розпочато, не допитано свідків, обвинувачених, не досліджено письмові докази, а також тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, за ч. 3 ст. 307 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років позбавлення волі, суд приходить до переконання, що наведені обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: вчинити тиск на свідків, інших обвинувачених, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім цього, суд зазначає, що Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 201 КПК України передбачено право підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід або його захисника, звернутися до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.
Підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею( судом ) при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків.
Проте сторони захисту з відповідним клопотанням про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до суду не зверталася і в обґрунтування своїх заперечень не надала жодних доказів на підтвердження того, що ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу Тернопільським міськрайонним судом 07.04.2021 року щодо обвинуваченого зменшилися або перестали існувати, або що з`явилися нові обставини, які можуть свідчити про необхідність зміни раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який цілодобовий домашній арешт.
Суду, на день розгляду клопотання прокурора 04.06.2021 року, не надано відомостей та доказів щодо обставин, на які посилається захисник та обвинувачений в своїх запереченнях, і які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор та існування яких підтверджено ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року, з змісту якої вбачається, що «наведені обставини в сукупності підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про те, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, продовжують існувати. Наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про обгрунтованість застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність обставин, які б вказували на можливість його скасування чи зміни на більш м`який».
Обвинуваченим та його захисником на день розгляду клопотання не подано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого з батьками, родиною; судом лише з`ясовано той факт, що він зареєстрований за адресою проживання його батьків, брата і сестри в АДРЕСА_1 та той факт, що обвинувачений раніше не судимий, що підтвердив в підготовчому судовому засіданні прокурор, однак, доказів, кому належить будинок, в якому зареєстрований ОСОБА_5 та чи надає власник житла згоду на проживання в його будинку ОСОБА_5 у випадку вирішення питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суду не подано.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
За таких обставин, суд вважає, що застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.04.2021 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та який було залишено в силі ухвалою колегії суддів судової палати Тернопільського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року свого значення не втратив, а тому інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого на стадії судового провадження та не зможуть запобігти встановленим та доведеним на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризикам, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії судового провадження є передчасним.
На підставі вищенаведеного, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 застосований до нього раніше ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2021 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на 2 місяці, тобто до 00 години 00 хвилин 02 серпня 2021 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.), ст. ст. 177, 178, 183, 194, 199, 314, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - задоволити частково.
Продовжити запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2021 року ще на 2 місяці, тобто до 00 години 00 хвилин 02 серпня 2021 року.
Копію ухвали негайно надати обвинуваченому ОСОБА_5 , його захиснику ОСОБА_9 , прокурору ОСОБА_3 та копію ухвали направити для відома та виконання начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26».
Інші учасники справи мають право отримати копії ухвали в Чортківському районному суді Тернопільської області.
Підготовче судове засідання слуханням відкласти на 10 годину 07 липня 2021 року.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала підлягає до негайного виконання та подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 607/4482/21

Ухвала набрала законної сили " " ________________ року.

Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " _________________ року.

Секретар: