Провадження №: 1-кс/755/3684/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2021 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0002269 від 01.08.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Тростянець Тростянецького району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого (згідно клопотання):
- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2019, за ч. 2 ст. 190 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки;
- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.07.2019, за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
УСТАНОВИВ:
19 серпня 2021 року у провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002269, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2021, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 01 серпня 2021 року приблизно о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в парку відпочинку «Перемога», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Воскресенська, 18-Б, помітив в альтанці потерпілого ОСОБА_7 , який лежав на лавці та користувався своїм мобільним телефоном. В цей час у ОСОБА_5 виник намір на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, обравши об`єктом свого злочинного посягання майно потерпілого ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення розбійного нападу, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет для вчинення даного злочину, а саме - балон із сльозогінним газом, наблизився ззаду до потерпілого ОСОБА_7 та з метою подолання волі до опору з боку потерпілого привів у дію газовий балон, який направив в обличчя ОСОБА_7 , тим самим застосувавши насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого.
ОСОБА_7 , втративши орієнтацію в просторі, продовжив утримувати свій мобільним телефон в руках. В цей час ОСОБА_5 вирвав з рук потерпілого мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 5» приблизною вартістю 6000 гривень, який знаходився в чохлі вартістю приблизно 300 гривень. Окрім того, ОСОБА_5 протиправно заволодів особистим майном ОСОБА_7 , а саме - рюкзаком, який знаходився поруч на лавці (приблизна вартість 600 гривень), в якому знаходилось наступне майно ОСОБА_7 : гаманець (приблизна вартість 500 гривень), павербанк марки «Borofone» 40000 mAh чорного кольору з USB-кабелем червоного кольору (орієнтовна вартість 600 гривень), грошовими коштами в сумі 400 гривень, банківськими картками банків «ПриватБанк» та «МоноБанк», документами на ім`я ОСОБА_7 (паспортом громадянина України, водійським посвідченням, закордонним паспортом), що матеріальної цінності для потерпілого не становлять.
Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму близько 8400 грн.
Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене; знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають значення для встановлення обстави правопорушення, оскільки досудове слідство триває і наразі віднайдені не всі докази; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що підозрюваний непрацевлаштований, офіційних доходів не отримує, власного рухомого чи нерухомого майна не має і основним способом задоволення своїх матеріальних потреб обрав вчинення корисливих злочинів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, викладених у клопотанні.

Захисник просив у задоволенні клопотання відмовити, обравши ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, де він тривалий час мешкає разом із співмешканкою ОСОБА_8 .

Підозрюваний підтримав позицію захисника, просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши думку прокурора та підозрюваного, дослідивши зміст клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002269, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

18.08.2021 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті. (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_5 умисно вчинив дії, передбачені ч. 1 ст. 187 КК України, які виразились у вчиненні розбою, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами проведених слідчих дій, зокрема, огляду місця події, огляду речей, допиту свідків та потерпілого, слідчого експерименту та пред`явлення особи для впізнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 187 КК України, особу підозрюваного, вік, сімейний стан, стан здоров`я, матеріальне становище, стійкість соціальних зв`язків та доходить висновку, що докази та конкретні обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: вчинити нове кримінальне правопорушення, з урахуванням відсутності у підозрюваного легальних джерел доходу, оскільки останній непрацевлаштований, а також беручи до уваги, що він раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності з корисливих мотивів, що може схилити ОСОБА_5 до отримання доходу у незаконний спосіб; вчинити спроби знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають значення для встановлення обставин правопорушення.

Водночас заявлений прокурором ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя вважає не доведеним, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 самостійно прибував до органу досудового розслідування за викликами та добровільно прибув в судове засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що свідчить про малоймовірність настання заявленого ризику.

Ризик перешкоджання кримінальному правопорушенню іншим чином органом досудового розслідування взагалі у клопотанні не обґрунтований.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Виходячи з конкретних обставин справи, даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, де тривалий час проживає із співмешканкою, враховуючи характер вчинення кримінального правопорушення, стадію досудового розслідування та процесуальну поведінку підозрюваного, вважаю наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на два місяці, але в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
- утримуватися від спілкування із потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_7 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали визначити до 18 жовтня 2021 року, але не більше строку досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1