КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 12 травня 2021 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах третіх осіб ОСОБА_6 , ТОВ «ІММО», ТОВ «Цифрова Лабораторія», на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року,

за участі: прокурора представника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , поновлено строк на звернення до суду з відповідним клопотанням, накладено арешт на майно вилучене 10 грудня 2020 року за результатом обшуку на підставі ухвали слідчого судді у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б,- де фактично здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ІММО» (код ЄДРПО 35829557), ТОВ «Цифрова лабораторія» (код ЄДРПО 35829541), а саме на грошові кошти у розмірі 1 569 500 (один мільйон п`ятсот шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень, із забороною користування та розпорядженнями ними.
Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах третіх осіб ОСОБА_6 , ТОВ «ІММО», ТОВ «Цифрова Лабораторія», подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, постановлену з порушенням вимог КПК України, норми Конституції України, яка суперечить рішенню Вищої Ради Правосуддя № 917/2дп/15-19 від 25 березня 2019 року.
Зазначає, що слідчим суддею безпідставно поновлено процесуальний строк прокурору для подання повторного клопотання про арешт майна, вилученого 10 грудня 2020 року за результатами обшуку на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року.
Окрім того, умисно не повідомлено власника майна про розгляд вказаного клопотання та відмовлено в поданому письмовому клопотанні представника в інтересах власника майна «про залучення ОСОБА_6 третьою особою у справі №757/6245/21-к, щодо майна якої вирішується питання про арешт у кримінальному провадженні, права якої закріплені в ч. 3 ст.64-2 КПК України». Також під час судового розгляду не досліджено матеріали судової справи та подані письмові докази, а також не розглянуто подані адвокатом письмові клопотання, що стосуються предмету судового розгляду. Окрім того, порушено таємницю нарадчої кімнати оскільки до слідчого судді в цей час заходив інший суддя Печерського районного суду м. Києва.
Як стверджує апелянт, ухвалою слідчого судді від 02 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на зазначені грошові кошти, оскільки стороною захисту надано докази, що повністю підтверджують законність походження вилучених коштів у ОСОБА_6 під час проведеного обшуку.
Вказану ухвалу не оскаржено прокурором, однак, з порушенням ч. 5 ст. 171 КПК України, повторно подано ідентичне клопотання про арешт майна, яке слідчим суддею безпідставно задоволено.
Водночас, апелянт звертає увагу на те, що 23 лютого 2021 року слідчий суддя обмежилась складанням та оголошенням лише резолютивної частини ухвали, до якої внесла завідомо неправдиві та недостовірні відомості про участь 23 лютого 2021 року в засіданні прокурора ОСОБА_7 , який в цей час перебував і іншому судовому засіданні

Заслухавши доповідь судді, доводи представника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 25 лютого 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000029, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з використанням ТОВ «Іммо» (), ТОВ «Цифрова лабораторія» (), ТОВ «Смарт діджитал Солюшнс» (), ПрАТ «ВФ Україна» () вчиняють дії на шкоду інформаційній безпеці України та надають допомогу представникам іноземної організації в підривній діяльності проти України.

10 грудня 2014 року за результатами обшуку на підставі ухвали слідчого судці у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, ЗЗБ, де фактично здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Іммо» (), ТОВ «Цифрова лабораторія» () виявлено та вилучено тимчасово вилучене майно третіх осіб, а саме: грошові кошти у розмірі 1569500 (один мільйон п`ятсот шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень.
Тобто, в ході обшуку у приміщенні керівника ТОВ «ІММО» та ТОВ «Цифрова лабораторія» у сейфі виявлено 550000 (п`ятсот п`ятцесят тисяч) гривень в коробці з біркою з написом «550000 07.12.20 Володя», 500000 (п`ятсот тисяч) гривень в коробці з біркою з написом «500000 03.12.2020 Володя», 470500 (чотириста сімдесят тисяч п`ятсот) гривень в поліетиленовому пакеті з біркою з написом «470500 03.12.2020 Артем», 49000 (сорок дев`ятьтисяч) гривень без пакування з біркою з написом «…..49000» Як заявив ОСОБА_16 , вказанігрошові кошти належать ОСОБА_9 . Враховуючи, що походження вказаних грошових коштів невідомо та встановити не вдалось, а також те, що вони можуть бути отримані злочинним шляхом в результаті вчинення кримінального правопорушення, їхвилучено та 11 грудня 2020 року на підставі відповідної постанови слідчого ОСОБА_17 визнано речовими доказами.
03 лютого 2021 року прокурор у кримінальному провадженні - заступник начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про поновлено строк на звернення до суду з відповідним клопотанням та накладення арешту на майно вилучене 10 грудня 2020 року за результатом обшуку на підставі ухвали слідчого судді у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б,- де фактично здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ІММО» (код ЄДРПО 35829557), ТОВ «Цифрова лабораторія» (код ЄДРПО 35829541), а саме на грошові кошти у розмірі 1 569 500 (один мільйон п`ятсот шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень, із забороною користування та розпорядженнями ними.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею місцевого суду зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000029 про накладення арешту на грошові кошти, які вилучене 10 грудня 2020 року за результатом обшуку на підставі ухвали слідчого судді у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б,- де фактично здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ІММО», ТОВ «Цифрова лабораторія», слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку пронакладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки воно відповідає критеріям, визначених в ст. 98 КПК України.

Як вважає колегія суддів, слідчим суддею під час розгляду клопотання з`ясовано обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірено співрозмірність втручання у права та діяльність ОСОБА_6 , ТОВ «ІММО», ТОВ «Цифрова Лабораторія» з потребами кримінального провадження, тому з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відтак, посилання апелянта на те, що слідчим суддею безпідставно та всупереч вимогам ст. 170 КПК України накладено арешт на вилучене майно, яке належить ОСОБА_6 , не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Окрім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як убачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Посилання представника власника майна на незаконність, необґрунтованість ухвали слідчого судді, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог КПК України та безпідставність постанови про визнання майна речовим доказом, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи. Доводи апелянта щодо порушення таємниці нарадчої кімнати не дають безумовних підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею безпідставно поновлено процесуальний строк прокурору для подання повторного клопотання про арешт майна, вилученого 10 грудня 2020 року за результатами обшуку на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року, є безпідставними. Слідчим суддею надано оцінку обставинам, у зв`язку з якими прокурором пропущено відповідний строк.
Посилання апелянта на те, що розгляд клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна відбувся без повідомлення власника майна заслуговують на увагу, з урахуванням вимог ст. 172 КПК України, проте не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на положення ст. 173 КПК України, яка містить перелік підстав для скасування і до яких наведена підстава не належить.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст. 409 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджено достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах третіх осіб ОСОБА_6 , ТОВ «ІММО», ТОВ «Цифрова Лабораторія», навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , поновлено строк на звернення до суду з відповідним клопотанням, накладено арешт на майно вилучене 10 грудня 2020 року за результатом обшуку на підставі ухвали слідчого судді у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б,- де фактично здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ІММО» (код ЄДРПО 35829557), ТОВ «Цифрова лабораторія» (код ЄДРПО 35829541), а саме на грошові кошти у розмірі 1 569 500 (один мільйон п`ятсот шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень, із забороною користування та розпорядженнями ними,- залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах третіх осіб ОСОБА_6 , ТОВ «ІММО», ТОВ «Цифрова Лабораторія», - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_18

Унікальний номер справи 757/6245/21-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_19
Провадження № 11сс/824/2030/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК