Справа № 487/3126/21
Провадження № 1-кс/487/3612/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2020 року за №0000137, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2020 року за №0000137, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 29.06.2021 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, його вина повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю обставин, які свідчать про те, що наявні ризики передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виправдовують його тримання під вартою. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме останній може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Зазначений ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У зв`язку з чим, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію Луганської, Донецької областей чи АР Крим, або за наявності паспорту громадянина України для виїзду за кордон, взагалі виїхати до іншої країни. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 , будучи співробітником правоохоронного органу, ознайомлений з тактикою та методами розшуку осіб у кримінальних провадженнях, у тому числі шляхом проведення негласних (слідчих) розшукових дій, а тому здобуті знання під час проходження служби, ОСОБА_5 може використати з метою власного переховування від органу досудового розслідування, та як наслідок, уникнути настання кримінальної відповідальності за скоєний злочин. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначений ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 в порушення вищевказаних норм, займаючи посаду начальника відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, дає змогу останньому знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів відповідних підрозділів ГУНП в Одеській області, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється вчинене під час виконання ним службових обов`язків. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені. За рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, дає змогу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі інших співробітників відповідних підрозділів ГУНП в Одеській області. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що враховуючи довготривалий час перебування в органах поліції, враховуючи досвід отриманий за час перебування на посадах та те, що ОСОБА_5 на даний час займає посаду начальника відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, дає можливість останньому перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, наприклад, залучати сторонніх осіб, які будуть чинити тиск на свідків та спотворювати обставини вчинення кримінального правопорушення. Може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Зазначений ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, займаючи посаду начальника відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, та не будучи відстороненим від посади, може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а саме надалі вчиняти неправомірні дії або вчинити інший злочин по відношенню до вилученого майна, так як на даний час ОСОБА_5 займає рівнозначну посаду по відношенню до посади, яку обіймав на час вчинення кримінального правопорушення начальника Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області. З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження доцільно обрати щодо ОСОБА_5 , відповідно п. п. 2, 3 ч. 5ст. 182 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з правом внесення застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, але ув`язку із тяжкості та винятковістю даного правопорушення з метою забезпечення виконання особою покладених на неї обов`язків з правом внесення застави у розмірі 230 (двісті тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні.
Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засідання проти задоволення клопотання заперечували, у зв`язку із необґрунтованістю підозри, відсутністю доказів на підтвердження вини ОСОБА_5 , недоведеністю ризиків, зазначених у клопотанні, та недоведеністю неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з чим просили відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
За нормами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000137 від 06.02.2020за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом ГУНП в Одеській області № 1810 о/с від 28.11.2018 ОСОБА_5 призначено на посаду начальника Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.
На підставі наказу ГУНП в Одеській області №227 о/с від 17.02.2021 ОСОБА_5 обіймає посаду начальника відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронними органами є органи прокуратури, Національної поліції, Служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
На підставі ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_5 , є працівником правоохоронного органу.
Службова особа поліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов`язки, несе відповідальність у встановленому порядку.
Згідно ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до положень ст. 2 вищевказаного Закону, одними з основних завдань працівників поліції є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.
Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
У відповідності з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний, поміж іншого, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського,професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.
У ст. 19 Закону зазначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до п. 12 «Порядку дій посадових осіб Державної прикордонної служби України та органів Національної поліції України в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України осіб, автомобільних транспортних засобів і паспортних документів, які перебувають у банках даних інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу», який Затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 14.06.2016 № 505 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.07.2016 за № 1052/29182 ( далі Порядок)у разі виявлення автомобільного транспортного засобу (далі - автомобіль), інформація щодо якого міститься в банках даних Інтерполу як про викрадений:
1) старший прикордонного наряду:
затримує водія в порядку, визначеному пунктами 2.3 - 2.8 розділу II Інструкції;
надсилає електронне повідомлення про виявлення зазначеного автомобіля з копією реєстраційних документів транспортного засобу та інформацією про осіб, які знаходяться в автомобілі, начальнику зміни ВУС органу охорони державного кордону;
2) начальник зміни ВУС органу охорони державного кордону:
надсилає електронне повідомлення про виявлення зазначеного автомобіля з копією реєстраційних документів транспортного засобу та інформацією про всіх осіб, які знаходились в автомобілі під час проходження прикордонного контролю, на електронну адресу або факс Укрбюро Інтерполу та до найближчого територіального органу поліції;
факт виявлення, затримання та передачі автомобіля записує у журналі обліку спрацювань банків даних Інтерполу, який ведеться у письмовому вигляді;
3) територіальний орган поліції:
приймає та реєструє інформацію про викрадений автомобіль в порядку, визначеному Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1377, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1498/27943;
негайно прибуває до пункту пропуску, в якому виявлено викрадений автомобіль;
забороняє експлуатацію транспортного засобу і забезпечує його збереження відповідно до вимог законодавства.
Пунктом 2.3.1 та 2.3.2 «Порядку використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів визначено однойменною Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України, Державної митної служби України, Державної податкової адміністрації України» №3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 передбачено, що правоохоронні органи, використовуючи канали НЦБ, мають можливість:
а) запитати відомості про власника транспортного засобу, зареєстрованого за кордоном;
б) запитати інформацію про дату та місце взяття на облік транспортного засобу чи зняття з обліку;
в) перевірити транспортний засіб за обліками викраденого автотранспорту в зарубіжних країнах;
г) ідентифікувати іноземний автомобіль чи його номерні знаки;
д) оголосити міжнародний розшук викраденого в Україні транспортного засобу, поставити його на облік у Генеральному секретаріаті Інтерполу та в правоохоронних органах інших держав - членів організації;
е) ідентифікувати реєстраційні документи транспортного засобу;
ж) здійснювати обмін інформацією щодо порядку повернення викраденого транспортного засобу законному власникові.
Підставами для одержання необхідної інформації за кордоном, серед іншого, є отримання оперативної інформації про викрадення транспортного засобу за кордоном.
Чітку послідовність дій та механізм взаємодії поліцейських у разі виявлення осіб, транспортних засобів і документів, відомості щодо яких містяться в банках даних інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу (далі - Інтерпол), та/або таких, інформація про які отримана органами (підрозділами) Національної поліції України під час здійснення службової діяльності та місцезнаходження яких невідоме, визначено Порядком дій органів (підрозділів) Національної поліції в разі виявлення осіб, транспортних засобів і документів, відомості щодо яких містяться в банках даних інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.10.2018 №808 (надалі, також Порядок №808).
Відповідно до пунктів 6, 8 цього Порядку №808 територіальний орган (підрозділ) поліції:
-приймає та реєструє інформацію про викрадений транспортний засіб у порядку, визначеному Інструкцією;
-негайно направляє на місце події слідчо-оперативну групу для проведення огляду та тимчасового вилучення транспортного засобу;
-забезпечує збереження транспортного засобу відповідно до вимог законодавства.
Уповноважений підрозділ:
-підтверджує наявність в банках даних інформації про розшук транспортного засобу черговій службі підрозділу, який затримує транспортний засіб, а також надсилає цю інформацію уповноваженому територіальному підрозділу;
-здійснює перевірку щодо розшуку виявленого транспортного засобу із використанням каналів міжнародного поліцейського співробітництва, про результати перевірки інформує територіальний орган (підрозділ) поліції через уповноважений територіальний підрозділ (у виняткових випадках - безпосередньо територіальний орган (підрозділ) поліції).
У разі отримання під час перевірки за банками даних позитивного результату щодо розшуку осіб або транспортних засобів оперативний працівник письмово інформує уповноважений територіальний підрозділ (для оперативних працівників центрального органу управління поліції - уповноважений підрозділ) про підстави здійснення перевірки та місцезнаходження об`єкта перевірки (якщо воно відоме). До листа додається роздрукована копія документа про результати перевірки.
Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, начальник Родільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , будучи службовою особою правоохоронного органу, відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» не маючи права використовувати службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для інших фізичних або юридичних осіб, діючи всупереч вимогам ст.ст. 1, 2, 3, 7, 17, 23, 59 Закону України «Про Національну поліцію», тобто всупереч інтересам служби вступив у злочинну змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою для вчинення умисного кримінального правопорушення за наступних обставин.
Станом на 29.04.2019 в обліках бази даних Генерального секретаріату Інтерполу транспортний засіб «Ленд Ровер», VIN: НОМЕР_1 , значився, як викрадений 01.03.2018 на території Великої Британії.
Так, 29.04.2019 в міжнародному пункті пропуску «Кучурган - Авто» співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та затримано транспортний засіб «Ленд Ровер», VIN: НОМЕР_1 , який використовувався з номерними знаками НОМЕР_2 , під керуванням громадянина Великої Британії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_1 по лінії «102» матеріали о 19 годині 11 хвилині зареєстровано до ЄО Роздільнянсько ВП ГУНП в Одеській області за № 2337 від 29.04.2019.
У подальшому, 29.04.2019 о 20.05 годині співробітниками Роздільнянсько ВП ГУНП в Одеській області здійснено огляд та тимчасово затримано автомобіль «Ленд Ровер», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який в подальшому актом прийому-передачі від 29.04.2019 передано представнику спеціалізованого майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ТОВ «ТДВ Роздільна», що розташований за адресою: Роздільнянський район, смт. Лиманське, вул. Перемоги, 69, для подальшого зберігання.
До Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області 17.05.2019 за вх. №45/аз надійшов адвокатський запит ОСОБА_8 , у якому останній повідомив про належність автомобіля «Ленд Ровер», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , на праві власності компанії «BMW FINANCIAL SERVICES GB LTD», яким незаконно заволодів на території Великобританії ОСОБА_9 .
У своїй відповіді від 20.05.2019 за вих. №49/3827 на вищевказаний адвокатський запит начальник Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 повідомив адвоката ОСОБА_8 про обставини вилучення автомобіля та його місце перебування.
Крім того, 18.06.2019 за вх. №Р-248 до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява адвоката ОСОБА_8 з додатками у вигляді підтверджуючих документів, який здійснює представництво інтересів компанії «BMW FINANCIAL SERVICES GB LTD» з вимогою передачі йому, як уповноваженій особі, автомобіля «Ленд Ровер», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 для транспортування його до Великобританії.
Однак, у своїй відповіді від 28.07.2019 за вих. №49/5422 на вищевказану заяву начальник Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 відмовив адвокату ОСОБА_8 про повернення автомобіля, у зв`язку із тим, що остаточне рішення буде прийнято після підтвердження з Генерального секретаріату Інтерпол про зняття інформації з бази даних транспортного засобу особі автомобіля «Ленд Ровер», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який числиться як викрадений.
У подальшому, 27.09.2019 за вх. №7614 до ГУНП в Одеській області надійшла претензія про повернення автомобіля адвоката ОСОБА_8 з додатками у вигляді підтверджуючих документів, який здійснює представництво інтересів компанії «BMW FINANCIAL SERVICES GB LTD» з вимогою передачі йому, як уповноваженій особі автомобіля «Ленд Ровер», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 для транспортування його до Великобританії.
Того ж дня, 27.09.2019 начальником ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 накладено резолюцію щодо проведення службового розслідування за вищевказаними фактами. Заступником начальника ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 30.09.2019 накладено резолюцію про визначення основним виконавцем проведення службового розслідування начальника Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 .
Однак, ОСОБА_5 службове розслідування за вказаним фактом не призначив, а обмежився лише наданням відповіді заявнику.
Так, у своїй відповіді від 09.10.2019 за вих. №49/7692 начальник Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 повторно відмовив адвокату ОСОБА_8 у поверненні автомобіля, та серед іншого вказав, що при надходженні інформації від правоохоронних органів Великої Британії, через відділ міжнародного співробітництва ГУНП в Одеській області, ними буде прийнято законне рішення щодо передачі вказаного транспортного засобу.
При цьому, у жовтні 2019 року, більш точний час у ході розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел використання свого службового становища всупереч інтересам служби з метою на одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи «BT Leasing MD» групи «LeaseLine».
У подальшому, 19.10.2019 начальник Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, оформив нібито прийняття на особистому прийомі від громадянина Республіки Молдова ОСОБА_12 , який на той час фактично перебував на території Республіки Молдова, вимоги з додатками про передачу автомобіля «Ленд Ровер», VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 йому, як представнику компанії «BT Leasing MD» групи «LeaseLine». Реєстрацію вказаної заяви здійснено лише 22.10.2019 за вх. 4639.
Після цього, начальник Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 в порушення розділу 4 Порядку, продовжуючи свій злочинний умисел, без здійснення відповідної перевірки та реєстрації вихідного документа, достовірно знаючи про наявність законного власника «BMW FINANCIAL SERVICES GB LTD» та відсутності офіційного підтвердження компетентних органів Великобританії, зловживаючи службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи «BT Leasing MD» групи «LeaseLine», діючи в супереч інтересам служби, приблизно 19.10.2019, більш точну дату встанолвити не надалось можливим, самостійно підготував лист без дати з додатками до ТОВ «ТДВ Роздільна» про видачу автомобіля «Ленд Ровер», VIN: НОМЕР_1 представнику компанії «BT Leasing MD» групи «LeaseLine» громадянину Республіки Молдова на ім`я ОСОБА_13 .
У подальшому, 20.10.2019 згідно «Акту видачі охоронюваного транспортного засобу», на підставі зазначеного листа, складеного ОСОБА_5 , автомобіль з ТОВ «ТДВ Роздільна» видано фізичній особі, яка представилась представником компанії «BT Leasing MD» групи «LeaseLine» громадянином Республіки Молдова ОСОБА_14 , який на той час фактично перебував на території Республіки Молдова.
Таким чином, внаслідок неправомірних дій начальника Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 законного власника «BMW FINANCIAL SERVICES GB LTD» позбавленоможливості розпоряджатися автомобілем «Ленд Ровер», VIN: НОМЕР_1 та спричинено матеріальну шкоду в сумі 422591 грн. (чотириста двадцять дві тисячі п`ятсот дев`яносто одну гривен).
29.06.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 364 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 , це, зокрема, дані: висновку службового розслідування від 25.03.2020, протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 10.12.2020, протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 19.04.2021, протоколу допиту свідка (в подальшому 25.05.2021 визнано представником потерпілого) ОСОБА_8 від 19.04.2021, протоколів допитів свідка ОСОБА_17 від 30.04.2021, 28.05.2021 та 24.06.2021, протоколів допиту свідка ОСОБА_18 від 30.04.2021 та 24.06.2021, відповіді Інтерполу від 28.04.2021, висновку автотоварознавчої експертизи №21-2685 від 12.05.2021, протоколу допиту свідка ОСОБА_19 від 12.05.2021 та 22.06.2021, протоколу огляду та вилучення автомобіля від 15.05.2021, протоколу допиту свідка ОСОБА_20 від 18.05.2021 та 22.06.2021, протоколу допиту свідка ОСОБА_21 від 18.05.2021 та 28.05.2021, документів виданими ОСОБА_20 20.05.2021, відповіді ДПСУ від 20.05.2021, протоколу допиту свідка ОСОБА_22 від 28.05.2021, протоколу допиту свідка ОСОБА_23 від 29.05.2021, протоколу допиту свідка ОСОБА_24 від 09.06.2021, протоколу допиту свідка ОСОБА_25 від 22.06.2021, матеріалів ЄО № 2337, протоколів обшуків від 22.06.2021 року.
Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).
Згідно ч. 2 ст. 364 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 364 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також прокурором у судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.
Наявність ризиків, передбачених пунктами 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наведеним стороною обвинуваченням обґрунтуванням є недоведеною. При цьому слідчим суддею враховується, що інкриміновані ОСОБА_5 події, згідно пред`явленої підозри, відбувались у квітні-жовтні 2019 року. Відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2020 року за №0000137. Отже, досудове розслідування даного кримінального провадження триває понад 1,5 роки. За вказаний час було проведено значну кількість слідчих (розшукових) дій, в тому числі обшуків, в ході яких виявлено та вилучено речі та документи, які маються значення доказів у даному кримінальному провадженні та на які в установленому законом порядку накладено арешт. Наразі ОСОБА_5 не працює на посаді начальника Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, на якій перебував на момент інкримінованих подій.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 1976 році; на обліку станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 одружений, має трьох дітей, одна з яких є неповнолітньою 2012 року народження, має на утриманні батьків 1954 та 1956 років народження. ОСОБА_5 має вищу освіту, постійне місце мешкання за яким проживає із дружиною та дитиною. Працює на посаді начальника відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, за місцем роботи характеризується позитивно. ОСОБА_5 раніше не засуджувався, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 , складає 422591 гривня.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Слідчий суддя вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який відповідно до ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в межах строку досудового слідства та зможе запобігти ризикам. При цьому, згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 181, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати строком до 29.08.2021 року до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати ОСОБА_5 , 09.04.1976 року виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального правопорушення, за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий згідно ч. 3 ст. 179 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді діє до 29.08.2021 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 09.07.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1