ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2021 Справа №607/3481/21

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000112 від 04.02.2021 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Тернопіль, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, розлученої, не працюючої, не депутат, раніше судимої:

- 16.08.2017р. Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень;

- 27.06.2019р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186, ст. 70, ст. 76 КК України, у вигляді обмеження волі строком на 3 роки, звільненої від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки, зміненого Апеляційним судом Тернопільської області та призначено покарання за ч. 2 ст. 185,ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186, ст. 69, ст.70, КК України у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2021 року близько 14 год. 48 хв. у ОСОБА_3 , яка раніше судима за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, яка перебувала у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне, викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, 15.01.2021 року близько 14 год. 48 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів і з мотивів незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, та настання наслідків, таємно, шляхом вільного доступу, з торгових стелажів на яких зберігаються товарно-матеріальні цінності вказаного магазину взяла 1 пластикову ємність із засобом для догляду за унітазом «Bref WC-гель» Хвиля свіжості, об`ємом 360 мл., вартістю 99,73 грн., 1 упаковку зубної пасти «Parodontax» Екстра свіжість комплексний захист, об`ємом 75 мл., вартістю 77,80 грн. та 1 упаковку зубної пасти «Sensodyne» Глибоке очищення, об`ємом 75 мл. з фтором, вартістю 79,00 грн., які поклала у чорну сумку, що тримала на правому плечі і не розрахувавшись за вказані товарно-матеріальні цінності пройшла повз касові зони. Із викраденими товарно-матеріальними цінностями, ОСОБА_3 , покинула місце вчинення кримінального правопорушення, чим завдала ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 256,53 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

24 лютого 2021 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_8 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, щиро розкаялася.

Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у виді позбавлення волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 27.06.2019р. про сплату призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. виконувати самостійно.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченої ОСОБА_3 , яка просить суд затвердити угоду про примирення, а також позицію прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди та потерпілої ОСОБА_7 , яка повністю підтримує укладену угоду про примирення, матеріальних претензій не має, про що відображено у поданій нею заяві, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченої, що вона розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують та має права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 24.02.2021 року, укладену між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 і визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за викладених в угоді обставин та враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій з боку потерпілої сторони, відсутність обтяжуючих покарання обставин, із врахуванням особи обвинуваченої, яка раніше судима, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України. Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 27.06.2016р. про сплату призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. виконувати самостійно.

У справі наявні судові витрати, які складаються із витрат на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 3432,20 грн., які слід стягнути із обвинуваченої в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 5, 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 24 лютого 2021 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 27.06.2016р. про сплату призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь державного бюджету судові витрати в сумі 3432,20 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1