ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/3642/21 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2758/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника, адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 23 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст. 317 КК України.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 23 липня 2021 року ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17 вересня 2021 року включно.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні злочинів, які відповідно до положень ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких та особливо тяжких за вчинення яких, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Крім того один із злочинів в якому обвинувачується ОСОБА_7 є одним із найтяжчих серед злочинів, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин.
Розгляд судового провадження ще не розпочався, не допитані свідки, не дослідженні матеріали тобто існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним.

Не погодившись з рішенням районного суду захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дергачівського районногосуду Харківської області від 23 липня 2021 року, ухвалити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на домашній арешт за місцем проживання його тітки ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 . Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова.
В обґрунтування вимог апелянт посилається на те, що прокурор вручив клопотання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому 21.07.2021 року, чим порушено п.20-5 Прикінцевих положень КПК України, в клопотанні не зазначено жодних доказів на підтвердження ризиків, що слугують підставою для продовження строку тримання під вартою. Крім того зазначає, що при розслідуванні кримінального провадження було допущено порушення права на захист, оскільки доручення центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги адресовано на здійснення захисту іншої особи ОСОБА_9 , тобто фактично здійснення затримання, вручення протоколу обшуку, затримання та повідомлення про підозру без участі захисника.
Також зазначає, що істотною обставиною для зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 є стан його здоров`я, а саме відсутність в умовах СІЗО належного обстеження для встановлення повного клінічного діагнозу, що впливає на не можливість перебування ОСОБА_7 в умовах СІЗО.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, серед яких особливо тяжкий злочин за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, а отже враховуючи покарання він може переховуватись від слідства та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 ніде не працює, законних джерел отримання заробітку не має, не одружений, осіб на своєму утриманні не має. Крім того колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 вчиняв злочини в період тривалого часу з корисливого мотиву для забезпечення своїх життєвих потреб, а отже при зміні запобіжного заходу знову зможе продовжувати свою злочину діяльність.

Також досудовим розслідуванням не проведено всіх необхідних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин та осіб кримінального провадження, таким чином при зміні обвинуваченому міри запобіжного заходу останній зможе вичинити дії, що направленні на знищення, переховування або спотворення речей, які мають значення для кримінального провадження.

Розглядаючи апеляційні доводи захисника щодо наявності у ОСОБА_7 захворювань, які потребують належного обстеження, що неможливо в умовах СІЗО, колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки захисником не надано жодних доказів про наявність у обвинуваченого таких захворювань.

Посилання захисника на порушення права на захист в результаті опечатки у прізвищі обвинуваченого в дорученні Центру правової допомоги під час досудового розслідування також не приймаються до уваги, оскільки вказане жодним чином не впливає на прийняття відповідного рішення щодо міри запобіжного заходу.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого ; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого ; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргузахисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 23 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді