Справа № 469/279/19
Провадження № 1-в/483/61/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Корабельного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з повною загальною середньою спеціальною освітою, працюючого на посаді водія-експедитора у ФОП ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

від покарання, призначеного вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2019 року за ч.2 ст. 342 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн., у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2019 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, до покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн.

14 липня 2021 року з Корабельного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області надійшло подання, у порядку виконання вироку суду, про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду, оскільки на теперішній час закінчились передбачені приписами ст. 80 КК України строки давності виконання вироку суду.

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Корабельному районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області з 04 березня 2021 року, як засуджений 30 травня 2019 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.342 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. Вирок набрав законної сили 02 липня 2019 року та був направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації. До Корабельного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області вирок надійшов 04 березня 2021 та того ж дня поставлений на облік. Станом на 08 липня 2021 засуджений не сплатив штраф, призначений йому вироком суду від 30 травня 2019.

26 квітня, 16 червня та 01 липня 2021 Корабельним районним відділом філії Державної установи «Центр пробадії» в Миколаївській області до Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури направлялося повідомлення для реагування та звернення до суду з клопотанням про скасування вироку у зв`язку з невиконанням гр. ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості. Згідно повідомлення Миколаївської окружної прокуратури від 10 червня 2021 року, уповноваженому органу з питань пробації рекомендовано звернутися з клопотанням до територіальних органів Національної поліції для передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів у відношенні ОСОБА_3 . Разом з тим працівники уповноваженого органу з питань пробації відповідно до ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України. Будь-які повноваження відповідно до чинного законодавства стосовно розшуку, приводу, виклику чи опитування осіб, засуджених до покарання у виді штрафу, їх відвідування на дому чи встановлення матеріального стану або інших обставин на уповноважений орган з питань пробадії не покладається. Примусове стягнення призначеного штрафу чинні нормативні акти не встановлюють.

ОСОБА_3 засуджений до покарання у вигляді штрафу. Згідно вимог ч.1 статті 80 КК України особа, засуджена до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років.

Інформація щодо вчинення ОСОБА_3 нового кримінального правопорушення, за час перебування на обліку Корабельного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, не надходила.

Представник Корабельного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, прокурор та засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду клопотання до суду не звернулися, тому на підставі ч. 4 ст. 539 КПК України, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності, за наявними матеріалами.

Суд дослідивши відповідні матеріали особової справи ОСОБА_3 , вважає зазначене подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні, з досліджених матеріалів особової справи, встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2019 року за ч.2 ст. 342 КК України до штрафу на користь держави в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Зазначений вирок суду набрав законної сили 02 липня 2019 року.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки - два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Наявність лише факту несплати засудженою штрафу не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2019 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що подання заступника начальника Корабельного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання заступника начальника Корабельного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області у відношенні ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2021 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Особову справу № 12/2021 у відношенні засудженого ОСОБА_3 повернути за належністю до Корабельного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий