№ 1-кс/755/1053/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , заявлену в рамках кримінального провадження № 0004332 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 153 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 передано заяву про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

Як вбачається з наданих матеріалів журналу судового засідання, 26 лютого 2021 року під час судового засідання захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 в усній формі було заявлено відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , який підтриманий захисником ОСОБА_7 та обвинуваченим. Так, відповідно до журналу судового засідання, під час допиту свідка, головуючим суддею було знято запитання, після чого, захисником ОСОБА_3 було зроблено зауваження, заперечення на дії головуючого і заявлено відвід.

Захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_7 викликалися у судові засідання на 09.03.2021 року, 15.03.201 року, 19.03.2021 року, 25.03.2021 року та 30.03.2021 року, однак, останні до суду не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлялися, відповідно до ст. 135 КПК України, належним чином.

Зокрема, на призначені судові засіданні захисниками подавалися клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із карантинними обмеженнями, адаптованим карантином, посиленням протиепідемічних заходів та зайнятістю в інших судових засіданнях, проте, підтверджень з цього приводу суду так надано і не було.

Так, судом за клопотаннями сторони захисту було відкладено судові засідання чотири рази, однак, клопотання надходять одного і того ж змісту, без надання будь-яких підтверджень щодо поважності причин неприбуття на виклик, тому, суд, враховуючи розумність строків розгляду заяви, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності захисників, які належним чином повідомленні про час та місце розгляду заяви.

Зокрема, у судове засідання, призначене на 30.03.2021 року, від захисника ОСОБА_3 будь-яких клопотань про відкладення не надходило.

Особа, якій заявлено відвід суддя ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви повідомлено, пояснень не надходило.

Обвинувачений ОСОБА_5 , був викликаний у судове засідання, відповідно до ч. 3 ст. 135 КПК України, через адміністрацію місця ув`язнення та зазначив, що не заперечує щодо можливості розгляду заяви про відвід за відсутності його захисників, однак, вважає, що думку з цього приводу, вони повинні висловити самі, а заяву підтримує.

У судове засідання з`явився прокурор ОСОБА_6 , який зазначив, що заява про відвід є немотивованою, необґрунтованою, оскільки, нормами КПК України передбачено, що головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання порядку, спрямовує судовий розгляд, а сторона захисту не навела в чому полягає упередженість судді, тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Вивчивши та дослідивши наявні матеріали з приводу відводу, вислухавши обвинуваченого, прокурора, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. The United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (рішення у справі "Фельдман проти України", заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного».

Тобто, наведене указує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У цій ситуації, із предмета та меж судового розгляду провадження, в якому заявлено відвід, у ракурсі наведеного в заяві про відвід, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді ОСОБА_4 щодо учасників провадження або обставин цієї справи, чи її необ`єктивність при її розгляді.

Не встановлено й інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд справи вказаною суддею та викликали необхідність її відводу.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з діями судді у провадженні, чи постановленими ним процесуальними рішеннями організаційного характеру, не є підставою його відводу.

Зокрема, відповідно до ст. 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 22, 26, 75, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , заявленої у рамках розгляду кримінального провадження № 0004332 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 153 КК України - відмовити.

Копію ухвали направити для відома судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: