ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2997/20 Номер провадження 11-кп/814/381/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів з секретарем з участю: прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження № №0001754 від 12.09.2020, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області а від 02.12.2020 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тимонове, Троїцького району, Луганської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
15.03.2001 року Троїцьким районним судом Луганської області за вчинення злочину передбаченого ст.17, 81 ч.2 КК України (1960 року) до 2років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України (1960 року) з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
16.04.2002 року Троїцьким районним судом Луганської області за вчинення злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України (2001 року) до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.71 КК України приєднано покарання за вироком Троїцького районного суду Луганської області від 15.03.2001 року та остаточно засуджений до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
12.06.2007року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 296 КК України до 2років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України встановлено випробування 2 роки, Постановою Троїцького районного суду Луганської області від 05.08.2008 року випробувальний термін скасовано та направлено засудженого до відбуття покарання у виді обмеження волі строком 2 роки ;
16.04.2010 року Лисичанським міським судом Луганської області за вчинення злочину передбаченого ч.1 cт. 187 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.71, ст.72 КК України , приєднано покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.06.2007 року, остаточно засуджений до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
26.12.2016 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 6років позбавлення волі з конфіскацією з всього належного йому майна;
29.07.2019 року Лисичанським міським судом Луганської області за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 263, ст..70 ч.1 КК України до 6 років 11 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2016 року та остаточно засуджений до 6 років 11 місяців з конфіскацією майна, звільнений 04.09.2019 року по відбуттю строку покарання,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено:
-за ч.2 ст. 187 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна;
-за ч.3 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна;
-за ч.1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у відповідності до ст. 72 ч.1 КК України призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави 4576,60 грн. на залучення експертів у кримінальному провадженні
По справі вирішено долю речових доказів.
За вироком суду, 12.09.2020, близько 03год.20хв., ОСОБА_8 , будучи раніше судимий за злочин передбачений ч.1 ст.187 КК України, перебуваючи в торгівельному павільйоні з продажу квітів АДРЕСА_3 , з кишені своєї куртки дістав заздалегідь заготовлений предмет, ззовні схожий на пістолет та направив на потерпілу ОСОБА_9 , при цьому погрожуючи вказаним пістолетом, висловив вимогу негайно віддати всі кошти, які знаходилися у неї та у вказаному торгівельному закладі. У відповідь, ОСОБА_9 , сприймаючи вказану погрозу як реальну, побоюючись за своє життя та здоров`я, повідомила про місце знаходження коштів, після чого ОСОБА_8 з верхньої шухляди столу дістав грошові кошти в сумі 2835 грн., належні ФОП ОСОБА_10 , та заволодів ними.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , погрожуючи предметом ззовні схожим на пістолет, наказав ОСОБА_9 негайно лягти на підлогу обличчям вниз, що вона й зробила. Після цього, ОСОБА_8 , використовуючи пакувальну стрічку, завів за спину та зв`язав руки ОСОБА_9 таким чином, щоб вона самостійно не змогла підвестися, наказав ОСОБА_9 не рухатися та тихо лежати обличчям вниз.
У подальшому, заволодівши вказаними коштами, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілій ФОП ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 2835 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , 17.09.2020 приблизно о 02 год. 50 хв., прибув на територію автомобільної мийки «ТАМ», що розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Перебуваючи біля вхідних дверей вказаної автомийки ОСОБА_8 , з метою проникнення до її приміщення, подзвонив у дзвінок вхідних дверей, тримаючи у цей час у руці заздалегідь приготований предмет, ззовні схожий на пістолет для його демонстрації.
У подальшому, після того як неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що працює на вказаній автомийці мийником автомобілів, відчинив вхідні двері ОСОБА_8 , останній, тримаючи у руці предмет схожий на пістолет, проник через відчинені двері до приміщення боксу автомийки, та здійснив напад на потерпілого ОСОБА_11 , погрожуючи йому предметом, ззовні схожим на пістолет, що ОСОБА_11 сприймав як реальну загрозу його життю та здоров`ю, та, з метою залякування та подолання його опору штовхаючи руками в спину повалив останнього на підлогу, намагався зв`язати йому руки за спиною. Після чого, помітивши потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який теж працює на вказаній автомийці мийником автомобілів, ОСОБА_8 , продовжуючи дії з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, одним ударом ноги в ділянку лівої ноги над коліном збив з ніг потерпілого ОСОБА_12 та погрожуючи предметом, ззовні схожим на пістолет, що потерпілий сприймав як реальну загрозу його житло та здоров`ю, наказав не рухатися. У подальшому, ОСОБА_8 , погрожуючи потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 застосуванням предмету, ззовні схожого на пістолет, який потерпілі сприймали за вогнепальну зброю та пряму загрозу їх життю та здоров`ю, заштовхав їх до туалету автомийки, а двері підпер морозильною камерою.
Подолавши таким чином волю потерпілих до спротиву, зі столу службового приміщення заволодів майном, яке належить ОСОБА_13 , а саме: жіночий гаманець сірого кольору з написом «FOREVER, YOUNG», вартістю 85,00 гривень, у якому знаходилися грошові кошти у сумі 620 грн. та металевий ящик, вартістю 857,84 гривень, завдавши ОСОБА_13 своїми протиправними діями матеріального збитку на загальну суму 1562,84 гривень.
Крім того, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому місці, з метою подальшого вживання, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який у подальшому поклав до належного йому рюкзаку, та носив при собі. Так, 17.09.2020 о 05 год. 35 хв. ОСОБА_8 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні злочину. Під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_8 , в належному останньому рюкзаку було виявлено та вилучено два паперові згортки та один згорток з фольги, заповнені речовиною рослинного походження зеленого кольору в сухому та подрібненому стані, яка має морфологічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідроканнабінол і є канабісом, загальною масою у висушеному стані 6,154 г., який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок суду відносно ОСОБА_8 та пом`якшити призначене йому покарання за ч.2 ст.187 та ч.3 ст.187 КК України, застосувавши до обвинуваченого ст.69 КК України, визначивши остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі із конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.
Необхідність ухвалення такого рішення захисник мотивує тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди шляхом повернення майна, не спричинив тілесні ушкодження потерпілим.
Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених, ч.2 ст.187, ч.3 ст.187 та за ч. 2 ст. 309 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_8 за вчинений злочин, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Всупереч доводів обвинуваченого, покарання ОСОБА_8 призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування завданої шкоди, що визнав обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, правильно вказавши на відсутність обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_14 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та вказує на його стійку антисоціальну спрямованість.

Таким чином, на переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.2 ст.187, ч.3 ст.187 та ч.2 ст.309 КК України, є справедливим, достатнім і необхідним у даному випадку для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно суворим, а тому підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання за вчинене із застосуванням ст.69 КК України, про що поставлено питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування всього вироку не встановлено

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області а від 02.12.2020 відносно ОСОБА_8 без змін.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4