Єдиний унікальний № 497/538/2020
Провадження № 1-кп/946/118/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

25 березня 2021 року м. Ізмаїл

Головуючий колегії суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізмаїл Одеської області клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 162 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла та цивільна позивачка ОСОБА_6 , представник потерпілої та цивільної позивачки ОСОБА_7 .

Потерпіла та цивільна позивачка ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 до суду не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Їх участь при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 193, ч. 4 ст. 199, ч. 2 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не передбачена.

Суть питання, що вирішується
1.Прокурор ОСОБА_8 подав клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на 60 діб, строк тримання під вартою якого спливає 28 березня 2021 року. При цьому в клопотанні прокурор послався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризиків того, що з урахуванням тяжкості покарання ОСОБА_3 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином. Крім того, він може незаконно впливати на свідків з метою примусити їх не свідчити або змінити свої показання, впливати на свідків, які відносяться до кола його ближчих родичів та знайомих. Про можливість вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення свідчить також те, що у обвинуваченого невисока ступінь соціальних зв`язків, у нього не має постійного місця роботи та постійного джерела існування на території України, але при цьому в нього є значні соціальні зв`язки, робота поза її межами. Також, з урахуванням попередніх судимостей ОСОБА_3 , існує ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, знову може вчинити нове кримінальне правопорушення або буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Встановлені судом обставини
2.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 .

3.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти клопотання прокурора, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 просив суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, а захисник ОСОБА_5 послався на те, що клопотання прокурора не відповідає положенням КПК, в ньому відсутнє належне обґрунтування того, що тримання під вартою є необхідним за конкретних обставин цього кримінального провадження. Обвинувачений ОСОБА_3 тривалий час, а саме більше року перебуває під вартою, при цьому обґрунтування наявності ризиків у клопотаннях прокурора не змінюються із самого початку застосування цього запобіжного заходу. Ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання. Також захисник наголосив, що обґрунтування тримання обвинуваченого під вартою не змінилося з плином часу, на жодній із стадій ані прокурор, ані національні суди жодного разу не розглядали будь-які інші запобіжні заходи в якості альтернативи триманню під вартою ОСОБА_3 , а також прокурором не виконано вимоги п. 1 ч. 3 ст.199 КПК щодо викладення в клопотанні обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
4.Відповідно до ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 25.02.2020 р. відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжувався у встановленому законом порядку та спливає 28 березня 2021 року. При цьому судом було встановлено, що не зменшилися ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, тобто ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення (т. 4 а.п. 18 19).

5.Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не завершений та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
6.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.
7.Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2021 року на всій території України встановлено карантин.
8.З абз. 1, 5 п. 205 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК випливає, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
9.Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 здійснюється колегією суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Суддя ОСОБА_10 відповідно до наказу голови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2021 р. № 19-в перебуває у черговій щорічній відпустці з 22 березня по 02 квітня 2021 року, у зв`язку з чим, а також враховуючи, що строк тримання під вартою відносно ОСОБА_3 спливає 28 березня 2021 року, колегія суддів позбавлена можливості розглянути клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до закінчення дії попередньої ухвали суду. Тому це клопотання в силу абз. 1, 5 п. 205 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК розглядається головуючим суддею.
10.За змістом ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
11.При вирішенні клопотання прокурора, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (37 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); хоча у ОСОБА_3 і є соціальні зв`язки, але вони не є міцними, оскільки вони у різних країнах, суд також враховує те, що він має роботу за кордоном, а також те, що він не має постійного місця роботи та навчання в Україні. При цьому, на думку суду, оцінка наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, в будь-якому разі має відбуватися з урахуванням наявності обставин, наведених у ст. 178 КПК.

12.Про можливість переховуватися від суду свідчить не лише тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, а також і обставини наявності у нього соціальних зв`язків та роботи за кордоном, відсутність саме міцних соціальних зв`язків на території України, у тому числі, місця роботи та навчання в Україні. Крім того, під час судового розгляду судом отримані дані про те, що безпосередньо після настання смерті ОСОБА_11 , у вбивстві якого ОСОБА_3 обвинувачується, останній мав намір у той же день поїхати закордон.

13.Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не закінчений, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК, не допитані усі свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, з урахуванням вказаних положень національного кримінального процесуального законодавства, факт допиту свідків під час досудового розслідування не може бути підставою для висновку, що на стадії судового провадження цей ризик не може бути актуальним. Більше того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, останній, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на свідків з метою ухилення від покарання, що загрожує йому у випадку визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується. Цей ризик також підтверджується наявністю родинних зв`язків та дружніх стосунків свідків з обвинуваченим.

14.В обґрунтування наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 прокурор навів обставини того, що він раніше неодноразово засуджувався за вчинення насильницьких кримінальних правопорушень. Хоча судимості ОСОБА_3 за наданими вироками 2005 р. за ч. 3 ст. 345 КК та 2010 р. за ч. 3 ст. 296 КК на теперішній час погашені, але суд погоджується з тим, що вказані вироки можуть бути враховані як відомості, що характеризують особу обвинуваченого, та підтверджувати наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки той факт, що ОСОБА_3 раніше неодноразово засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з насильством, та знов обвинувачується у вчиненні насильницького кримінального правопорушення проти життя особи, свідчить про те, що обвинувачений може вчинити інше подібне кримінальне правопорушення. Тому суд вважає, що прокурором доведений і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

15.Таким чином, вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування та продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, на даний час не зникли та продовжують існувати, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_3 може переховатися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

16.Що стосується ризику, на існування якого посилається прокурор у своєму клопотанні, у виді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то наявність цього ризику прокурором, як і раніше, не доведено. Про це суд неодноразово зазначав у попередніх ухвалах про продовження застосування запобіжного заходу. Суд не вбачає підстав відступити від вже наведених міркувань. Зокрема, прокурором не тільки не доведено наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ним взагалі не наведені обставини на його обґрунтування та яким саме чином обвинувачений може перешкодити кримінальному провадженню. Тому суд вважає такі припущення прокурора безпідставними.

17.Обвинувачений ОСОБА_3 дійсно тривалий час утримується під вартою, а саме з 23.02.2020 р., але слід звернути увагу на те, що останнє судове засідання, у якому здійснювався судовий розгляд по суті, відбулося ще 23.12.2020 р., і останні три місяці судовий розгляд кримінального провадження по суті не здійснюється саме у зв`язку з поведінкою сторони захисту. При цьому слід звернути увагу на те, що кримінальне провадження знаходиться на розгляді в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області з 08.05.2020 р., та станом на 23.12.2020 р. залишилися недопитаними лише троє свідків, які тривалий час не з`являлися до суду та щодо яких судом вживалися відповідні заходи забезпечення кримінального провадження у виді приводу. Коли ж привід свідків був виконаний та свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 були доставлені до суду 14.01.2021 р., то обвинувачений ОСОБА_14 заявив про відмову від захисника, що унеможливило їх допит в суді. Ні в якому разі не заперечуючи проти права на захист обвинуваченого, суд звертає увагу на те, що тривалість кримінального провадження та, відповідно і тривалість утримання обвинуваченого під вартою, слід оцінювати у тому числі і з урахуванням процесуальної поведінки учасників судового провадження.

18.Зазначені обставини кримінального провадження про продовження існування доведених ризиків свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_3 на свободу, та на даний час застосований відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою є виправданим.

19.Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_3 , того, що доведені ризики не зменшилися, а судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не може бути завершений до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК. Хоча відносно обвинуваченого ОСОБА_3 і не застосовувався інший запобіжний захід, але та обставина, що він відразу після подій збирався поїхати за кордон безумовно свідчить про те, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну його поведінку. Тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_3 під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, до 24 травня 2021 року.

20.При цьому на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК суд вважає недоцільним визначати ОСОБА_3 розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 199, 331, 370 372, п. 205 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, суд

постановив:
1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 162 КК, запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 24 травня 2021 року.

3.Строк дії наявної ухвали закінчується 24 травня 2021 року.

4.Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченимОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
6.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1