У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2020 року.

Учасники судового провадження.

заявник ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з приміщення

захисник ОСОБА_6 ДУ «Одеський слідчий ізолятор»)

перекладач ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою його скаргу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційні скарги.

Вважає неправильними висновки слідчого судді, що він не надав доказів того, що відносно нього вчинений злочин. Зазначає, що він в заяві від 17.08.2020 докладно виклав обставини вчиненого відносно нього злочину передбаченого ч.2 ст. 127 КК України.

Не погоджується з висновком слідчого судді, що кримінальне провадження № 0001211 було внесено до ЄРДР за аналогічною заявою.

На думку апелянта, у будь-якому разі відомості, які містяться в його заяві про вчинення злочину, мають бути внесені до ЄРДР.

Позиції інших учасників процесу.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 .

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий суддя зазначив, що 24.11.2020 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя встановив, що 17.08.2020 ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, із заявою про те, що в діях службових осіб УСБУ в Одеській області ОСОБА_8 , Вєлєва та прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 містяться ознаки злочину за ч.2 ст. 127 КК України, що полягає у застосуванні катування до нього в період 15 -16 березня 2018 року.

Зі змісту заяви ОСОБА_5 від 17.08.2020 вбачається, що вона, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, не містить обставин, будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення злочинних дій за ознаками кримінальних правопорушень(злочинів), виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначених злочинів.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що аналогічні скарги ОСОБА_5 вже були предметом судового розгляду. Так, відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2020 ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні аналогічної скарги.

Також, постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_10 від 09.04.2020 було закрито кримінальне провадження №0001211, внесеного до ЄРДР 29.12.2018. В межах даного кримінального провадження здійснювалось досудове розслідування повідомлених ОСОБА_5 фактів за попередніми аналогічними зверненнями.

У зв`язку з чим, слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 надав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, та просив апеляційний розгляд поводити без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді, доводи заявника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_12 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, суд встановив таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

Як передбачено ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Згідно ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Вказаних вимог закону слідчий суддя суду першої інстанції дотримався при розгляді скарги ОСОБА_5 .

Як встановив слідчий суддя, 17.08.2020 ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, із заявою про те, що в діях службових осіб УСБУ в Одеській області ОСОБА_8 , Вєлєва та прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 містяться ознаки злочину за ч.2 ст. 127 КК України, що полягає у застосуванні катування до нього в період 15-16 березня 2018 року. Жодних обґрунтованих та допустимих доказів на підтвердження зазначеного у заяві ОСОБА_5 не зазначив та не надав.

Проте, підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що заява ОСОБА_5 не містить конкретних даних, що підтверджують реальність конкретної події злочину, а лише містить посилання на ухвали суду (у заяві наведено лише їх перелік).

Крім того, слідчим суддею встановлено, що аналогічні скарги ОСОБА_5 неодноразово були предметом судового розгляду. Так, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2020 ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні аналогічної скарги.

З огляду на те, що внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що слідчим суддею прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Тому, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 405, 407 ч. 3, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2020 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_13 -Губарєва