Справа № 466/8526/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1305/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року у м.Львові
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 03 листопада 2020 року відносно ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 03 листопада 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень.
Вирішено питання про речові докази.
За вказаним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 24.05.2020р. приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 272, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, увійшовши в довіру потерпілого ОСОБА_9 , під приводом дзвінка на лінію «102», отримав від останнього мобільний телефон марки «Sumsung Galaxy J5», чорного кольору на 2 сім картки, 16 gb, imei 1: НОМЕР_1 та imei 2 : НОМЕР_2 , вартістю 4 602,58 грн., чехол чорного кольору вартістю 296,01 грн., із карточкою мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 25,00 грн., захисне скло вартістю 197,01 грн. та захисну плівку вартістю 49,00 грн., який не повернув та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 5169,60 гри.

На даний вирок суду, заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, просить оскаржуваний вирок змінити. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008р.) до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. У решті вирок суду залишити без змін.

Свої апеляційні вимоги мотивує неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що з 01.07.2020р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018р., яким внесено зміни до санкції ч.1 ст.190 КК України, та передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років. Отже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 4 КК України, вказана норма закону поширює свою дію на ті кримінальні правопорушення, які вчинення після набрання нею законної сили. Разом з тим, у попередній редакції ч. 1 ст. 190 КК України покарання у виді штрафу було визначено у меншому розмірі до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказує, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення 24.05.2020р., тобто до набрання чинності вищевказаним законом, а відтак застосування щодо нього нової редакції ч. 1 ст. 190 КК України у частині застосування покарання у виді штрафу, розмір якого у редакції вказаної статті на момент вчинення злочину був меншим, є погіршенням становища особи. Згідно ст. 5 КК України нова редакції ч. 1 ст. 190 КК України в частині, що погіршує становище особи не має зворотної сили та не може бути застосована в цій частині до осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності таким законом. Однак, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку не дотримався положень щодо дії кримінального закону у часі.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, та просив таку задоволити.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку не оспорюється.

Щодо апеляційних доводів прокурора про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.1 ст.190 КК України покарання, колегія суддів враховує наступне.
Згідно зі ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень.
Санкція ч.1 ст.190 КК України була змінена на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018р., який набрав чинності з 01.07.2020р.

Відповідно до даного закону за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Разом з тим, згідно попередньої редакції ч.1 ст.190 КК України, яка діяла до 01.07.2020р., передбачалось покарання за вчинення даного кримінального правопорушення, зокрема, у виді штрафу у розмірі до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто, до 01.07.2020р. розмір штрафу за ч.1 ст.190 КК України був меншим.

Згідно ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України 24.05.2020р., тобто у період дії редакції ч.1 ст.190 КК України, яка передбачала покарання, зокрема у виді штрафу у розмірі до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у редакції ч.1 ст.190 КК України згідно закону України № 2617-VІІІ від 22.11.2018р., який набрав чинності з 01.07.2020р., незважаючи на те, що ОСОБА_7 вчинив вказане кримінальне правопорушення до набрання чинності закону, який погіршував становище особи у частині покарання, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, зокрема у виді штрафу.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора про те, що суд першої інстанції при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке проявилось у незастосуванні закону, який підлягає застосуванню, та застосуванні закону, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни вироку суду відносно ОСОБА_7 у частині призначеного покарання, та призначення ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено редакцією закону України № 270-VI від 15.04.2008р.

Враховуючи обґрунтованість поданої прокурором апеляційної скарги, така підлягає до задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 03 листопада 2020 року відносно ОСОБА_7 у частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008р.) до покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції на протязі трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: