Справа № 396/155/21
Провадження № 1-кс/396/53/21
УХВАЛА
04.03.2021 року м. Новоукраїнка Слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , представник Новоукраїнського ВП - дізнавач ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-
В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та скасувати арешт накладений на автомобіль марки «АЗЛК-2140» зеленого кольору, д.н. НОМЕР_1 .
Начальник сектору дізнання ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що на тимчасово вилучене майно ухвалою слідчого судді від 15.02.2021 року накладено арешт, оскільки, необхідність арешту вказаного майна мотивована тим, що вказане майно визнане речовими доказами, тому в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 необхідно відмовити, так як триває досудове розслідування. Крім того, автомобіль марки «АЗЛК-2140» зеленого кольору, д.н. НОМЕР_1 визнаний знаряддям вчинення злочину, а також надано доручення про проведення слідчих дій у порядку ст. 40-1 КПК України.
Власник автомобіля ОСОБА_6 подала до суду заяву в якій просить повернути автомобіль особі, в якої його було вилучено, але залишити його під арештом.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників процесу, дослідивши надані ними документи, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
3абезпечено зберігання транспортного засобу на території Новоукраїнського РВП ГУНП за адресою вул. Гагаріна, 4 м. Новоукраїнка, Кіровоградська область.
1) Встановити особу ОСОБА_6 , допитати в якості свідка на предмет належності їй автомобіля та зясувати, чи відомо їй про те, що ОСОБА_3 використовував вказаний автомобіль як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
2) Встановити можливих очевидців вчинення кримінального правопорушення.
3) Встановити точне місце вчинення кримінального правопорушення.
Матеріали виконання доручення направлено до сектору дізнання Новоукраїнського відділу поліції у 10-ти денний термін з моменту отримання.
Варто звернути увагу, що одним з принципів кримінального провадження, за нормами ст.16 КПК України, є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Арештом майна, за нормами ч.1 ст.170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За нормами ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Правовою підставою для накладення арешту на майно яке вилучене в ході огляду місця події від 06.02.2021 року, слугувало те, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин кримінального проступку, з метою забезпечення їх зберігання та використання як речового доказу у справі, а також те, що в даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій .
Надаючи оцінку доводам клопотання захисника, який діє в інтересах користувача майна, необхідно зауважити, що арешт накладений обґрунтовано, оскільки арештоване майно відповідає ознакам речового доказу (ч.1 ст.98 КПК України).
Заявником, захисником, всупереч вимогам ч.1 ст.174 КПК України, не надано слідчому судді доказів на підтвердження того, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту на майно.
В цьому контексті слід враховувати, що згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Отже, обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.
До того ж, сам факт відсутності особи в ході розгляду клопотання про накладення арешту на майно, не спростовує потреби у збереженні речового доказу, оскільки є лише одним з факторів, що має значення, і має оцінюватись поряд з іншими обставинами кримінального провадження.
В даному конкретному випадку скасування арешту майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, в ухвалі від 15.02.2021 року врахував: що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Негативних наслідків арешту майна, згідно ухвали слідчого судді від 15.02.2021 року, для заявника, не встановлено.
За правовою позицією, висловленою у листі ВСС України «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05.04.2013 №223-559/0/4-13, у п.13 абз.3, зауважується, що слідчий суддя скасовує заходи забезпечення кримінального провадження лише у випадках надходження клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо суб`єкти оскарження: не були присутні під час розгляду питання про арешт майна; доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу минула потреба; доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, клопотання ОСОБА_3 від імені якого діє адвокат ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно не підлягає до задоволення, оскільки не встановлено обставин, які б свідчили, що застосування заходу у вигляді арешту майна в даному випадку є необґрунтованим, та в подальшому в застосуванні цього заходу минула потреба.
Обмеження права власності заявника здійснено з дотриманням ч.2 ст.19 Конституції України, за судовою процедурою передбаченою КПК України.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 110, 174 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.
Повний текст ухвали суду складено 04.03.2021 року та оголошено учасникам провадження 04.03.2021 року о 16.50 годині.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1