Провадження №1-кс/127/6675/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2021 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єкатеринобурга, РФ, проживаючого: АДРЕСА_1 , який розшукується НЦБ Інтерполу в Російській Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 Кримінального кодексу Російської Федерації (незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах), запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання, -

В С Т А Н О В И В:

08.06.2021 року заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду із вказаним клопотанням про застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 - особи для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт), громадянина Російської Федерації, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 228 КК РФ.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що у провадженні Верх-Ісетського районного суду міста Єкатеринбурга Свердловської області Російської Федерації перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 ( ОСОБА_9 ) у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації.

Стосовно ОСОБА_5 26.11.2015 старшим слідчим відділу № 9 СУ УМВС Росії по м. Єкатеринбургу винесено постанову про притягнення його в якості обвинуваченого за вчинення зазначеного злочину у кримінальній справі № 151435009.

Постановою Верх-Ісетського районного суду м. Єкатеринбург від 25.12.2015 у справі № 1-670/2015 обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та його оголошено у розшук.

Стосовно ОСОБА_5 26.10.2016 старшим оперуповноваженим ОУР ОП № 9 УМВС Росії по м. Єкатеринбург винесено постанову про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук.

Відповідно до «червоної картки» Генерального Секретаріату Інтерполу (індивідуальний звіт) з контрольним номером 2017/169078 встановлено, що ОСОБА_5 перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту, з діючим терміном арешту до 13.06.2022.

Інспектором прикордонної служби I категорії майстром 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України 23.01.2020 в 00 годин 40 хвилин розшукуваного ОСОБА_5 затримано.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2020 до ОСОБА_5 застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.

До Офісу Генерального прокурора надійшов запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому злочину.

Офісом Генерального прокурора 14.02.2020 Закарпатській обласній прокуратурі доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_5 , в порядку ст. 587 КПК України, а також звернутися до суду з клопотанням про застосування до нього екстрадиціного арешту.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2020 до ОСОБА_5 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації.

Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2020, 12.06.2020, 09.07.2020, 06.08.2020, 01.09.2020, 27.11.2020 та 05.01.2021 визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою та йому продовжувався застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), востаннє до 23.01.2021.

Офісом Генерального прокурора відповідно до ч. 3 ст. 574 КПК України, запит про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 29.05.2020 надіслано за належністю до Міністерства юстиції України, оскільки російська сторона надіслала уточнений запит з проханням розглянути питання про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 на підставі Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, оскільки кримінальна справа стосовно нього перебуває у провадженні суду. Виконання доручення Офісу Генерального прокурора від 14.02.2020 після надходження до Закарпатської обласної прокуратури звернення Міністерства юстиції України припинено.

Проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_5 , в порядку ст. 587 КПК України, Міністерство юстиції України 12.06.2020 доручило Закарпатській обласній прокуратурі.

Закарпатською обласною прокуратурою 25.09.2020 завершено екстрадиційну перевірку щодо громадянина ОСОБА_5 та за її результатами складено висновок, який з матеріалами екстрадиційної перевірки надіслано до Міністерства юстиції України для прийняття рішення відповідно до вимог ст. 590 КПК України.

Закарпатською обласною прокуратурою 23.11.2020 з Міністерства юстиції України отримано лист про те, що Міністерство юстиції України звернулося до Державної міграційної служби України з проханням повідомити, чи звертався ОСОБА_10 із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та інформувати у якому статусі перебуває зазначена особа на території України.

До обласної прокуратури 12.01.2021 надійшов лист ГУ ДМС в Закарпатській області про те, що ОСОБА_5 подано звернення про намір отримати захист в Україні.

Наказом заступника Міністра юстиції України від 15.01.2021 прийнято рішення про видачу ОСОБА_5 до Російської Федерації.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2021 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації строком на два місяці, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час доби з 22 до 09 години наступного дня без дозволу прокурора або суду, здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, до 19.03.2021.

До Вінницької обласної прокуратури 05.02.2021 надійшов лист Міністерства юстиції України про передачу матеріалів ектрадиційної перевірки із Закарпатської обласної прокуратури та Міністерством юстиції Украйни доручено вжити заходів щодо продовження дії запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

Також 23.02.2021 до обласної прокуратури надійшов лист Міністерства юстиції України про скасування наказу Міністерства юстиції України від 15.01.2021 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 з України до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.

Із матеріалів екстрадиційної перевірки Закарпатської обласної прокуратури обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_5 , які надійшли до Вінницької обласної прокуратури 01.03.2021 установлено наступне.

Згідно з матеріалами запиту розшукуваний є громадянином Російської Федерації. Інкриміноване ОСОБА_5 злочинне діяння за законодавством України кваліфікується за ч. 2 ст. 309 КК України і є екстрадиційним, оскільки злочин за яким запитується видача, передбачає покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року.

Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинений злочин не сплив.

Міністерством юстиції України 12.03.2021 Вінницькій обласній прокуратурі доручено подальше проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_10 , в порядку ст. 587 КПК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.03.2021 ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації строком на два місяці, із залишенням покладених ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 18.05.2021.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2021 у задоволенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 25.05.2021 апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2021 без змін.

За повідомленням управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 16.03.2020ОСОБА_5 знаходиться у процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та документований довідкою за захистом в Україні № 010882 строком дії до 15.02.2021. Термін дії довідки продовжений до 03.08.2021.
Відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до остаточного розгляду заяви у порядку, встановленому законодавством України.
Відповідно до ч. 2 ст. 589 КПК України особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.

Враховуючи зазначене, завершити екстрадиційну перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_5 на сьогодні не можливо.

До ОСОБА_5 з 23.01.2020 до 21.01.2021, відповідно до ст. 584 КПК України був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), з 21.01.2021 по 14.05.2021, у відповідності до ст. ст. 585, 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту.

Згідно зі ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбаченими цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

Відповідно до ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Виходячи з положень ст. 9 Конституції України, ст. 26 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів, ст. ст. 15, 19 Закону України «Про міжнародні договори України» існує пріоритет міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, над національним законом, і якщо таким міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

У відповідності до ч. 1 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

За таких обставин, застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, гарантуватиме запобігання втечі ОСОБА_5 (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) для забезпечення у подальшому його видачі компетентним органам Російської Федерації.

Крім того, згідно з положеннями ч. 2 ст. 585 КПК України зазначаю, що ОСОБА_5 з 2016 року перебуває у міжнародному розшуку, таким чином ухиляючись від суду, покарання за інкримінований злочин, передбачений ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації становить від 3 до 10 років позбавлення волі, має середній вік та добрий стан здоров`я.

Проживаючи з сімє`ю в м. Вінниця, а раніше тривалий час в Королівстві Іспанія не гарантує того, що ОСОБА_5 не може безперешкодно виїхати на проживання в іншу місцевість або країну.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_5 в лютому 2021 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП (порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях).

Строк проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_5 Міністерством юстиції України продовжено.

За таких обставин, застосування запобіжного заходу у вигляді особисте зобов"язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, гарантуватиме запобігання втечі ОСОБА_5 для забезпечення у подальшому його видачі компетентним органам Російської Федерації.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 надав пояснення, аналогічні викладеним у вказаному клопотанні.

ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , частково заперечили проти клопотання, в частині вимоги не відлучатися із м. Вінниця без дозволу прокурора та суду, оскільки ОСОБА_5 влаштувався на роботу, яка передбачає відрядження за межі м. Вінниці.

Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши матеріали даної справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог статті 1 Європейської Конвенції про видачу правопорушників договірні сторони зобов`язуються видавати одна одній всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої сторони за вчинення правопорушення.

Згідно із ст.ст. 1, 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, ст.56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, договірні сторони зобов`язується на вимогу видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності. Видача правопорушників здійснюється за правопорушення, за які відповідно до законів запитуваної та запитуючої сторін передбачено покарання на максимальних строк не менше одного року позбавлення волі.

Статтею 543 КПК України визначено, що видачею особи (екстрадицією) є видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. У той же час, метою екстрадиційного арешту відповідно до ст.ст. 543, 584 КПК України є виключення можливості особі уникнути його видачі.

Відповідно до ч.4 ст. 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 5 (ч. 1 п. «f») Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: п. «f») законний арешт або затримання особи, здійснені з метою запобігання її незаконному виїзду в країну, чи особи, щодо якої вживаються заходи з метою депортації або екстрадиції.

У відповідності до ч. 1 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладеним на нього процесуальним обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою. Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особу, щодо якої воно прийнято. У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

За наведених обставин слідчий суддя враховуючи тяжкість пред`явленого громадянину Російської Федерації ОСОБА_5 звинувачення, за яке при доведеності вини передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, перебування його в міжнародному розшуку і обставини затримання на території України, положення закону України про кримінальну відповідальність, міцність соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується, приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав щодо задоволення клопотання та враховуючи наведені обставини, на думку суду, заявлений ініціатором клопотання запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи ОСОБА_5 та підлягає частковому задоволенню.

Слідчий суддя, враховуючи обставину, що ОСОБА_5 влаштувався на роботу, яка передбачає відрядження за межі м. Вінниці, находить, що вимога ініціатора клопотання не відлучатися із м. Вінниця без дозволу прокурора та суду не підлягає задоволенню.

Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, є необхідним та достатнім забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а також забезпечення виконання Україною міжнародних зобов`язань, передбачених Конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та інших міжнародних договорів України.

Керуючись ст. 107, 177, 178, 179, 376, 584, 587 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати до громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання на строк до двох місяців для забезпечення у подальшому його видачі до Російської Федерації.

Покласти на ОСОБА_5 обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду або прокуратури;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в"їзд в Україну.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: