Справа № 756/3567/21
Номер провадження № 1-кс/756/649/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника третьої особи ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання ОСОБА_5 , яке подано в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕйТіЕм», про скасування арешту майна у кримінальному проваджені, внесеного 31.12.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011851,

УСТАНОВИВ:
11.03.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «ЕйТіЕм» про скасування арешту майна у кримінальному проваджені, внесеного 31.12.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011851.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 10.01.2017, на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2017, слідчим СВ Вознесінського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізький області проведено обшук приміщення гаражу № НОМЕР_1 , який знаходиться в гаражному кооперативі «Металург 2» та розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 9. Під час вказаного обшуку, серед всього іншого було вилучено транспортний засіб, легковий автомобіль марки «Deawoo», моделі «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ТОВ «ЕйТіЕм».

Так, 12.01.2021 ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська на вказаний автомобіль було накладено арешт із забороною користування, розпорядження, та відчуження. Однак ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 19.01.2021 арешт з наведеного транспортного засобу було знято частково, а саме в частині заборони користування, у зв`язку з чим прийнято рішення про його повернення.

На думку представника третьої особи, арешт було накладено необґрунтовано та наразі відпала подальша потреба в арешті вказаного транспортного засобу в частині заборони відчуження та розпорядження, що свідчить про необхідність в скасуванні арешту.

У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Крім того, ОСОБА_6 урахувати, що на його думку транспортний засіб не є речовим доказом у кримінальному провадження, а також, що сторона обвинувачення (прокурори) при розгляді клопотань про скасування арешту майна у різних провадженнях посилались на різні обставини щодо стану майна, яке є речовим доказом, зокрема, що з майном відбуваються певні процесуальні дії, та навпаки, відомості щодо знаходження майна відсутні.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що в рамках кримінального провадження проводиться комплекс слідчих дій, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки рішення про повернення майна вже було прийнято слідчим суддею, але майно все ще залишається речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вислухавши представника третьої особи, прокурора, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 2, ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 174 цього Кодексу. Таким чином, правомірність володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватись в порядку, визначеному зазначеними статтями.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні було встановлено, що Оболонським УП ГУНП в місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 31.12.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011851. У рамках указаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2021 на вказаний автомобіль було накладено арешт із забороною на користування, розпорядження, та відчуження, який на праві власності належить ТОВ «ЕйТіЕм». Однак, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 19.01.2021 було скасовано арешт із вказаного автомобіля в частині заборони користування. При цьому, представник третьої особи ТОВ «ЕйТіЕм» неодноразово звертався до слідчого судді з клопотаннями про скасування арешту з наведеного майна, у задоволенні яких було відмовлено.

На думку суду, ураховуючи те, що вже було прийнято рішення пор повернення транспортного засобу власникові ТОВ «ЕйТіЕм», тобто 19.01.2021 частково вже скасовано застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, а метою забезпечення кримінального провадження, яким є арешт, є досягнення дієвості цього провадження, як і забезпечення досягнення завдань кримінального провадження, підстави для повного скасування арешту з майна відсутні. Приймаючи таке рішення суд звісно ураховує положення ст. 174 КПК України, яким визначено види рішення суду за наслідком розгляду клопотання про скасування арешту майна. Але судом не було встановлено, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки питання про скасування арешту майна вже було неодноразово перевірено слідчими суддями під час прийняття рішення про скасування арешту з майна за клопотанням представника третьої особи. Крім того, з наведених висновків судом також не установлено наразі підстав уважати, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Крім того, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду від 04.03.2021 в задоволенні аналогічного клопотання представника третьої особи про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0011851, було відмовлено.

Суд ураховує, що представник третьої особи у судовому засіданні посилався на те, що під час розгляду клопотань про скасування арешту майна сторона обвинувачення (прокурори) посилались на різні обставини щодо стану майна, яке є речовим доказом, зокрема, що з майном відбуваються певні процесуальні дії, та навпаки, відомості щодо знаходження майна відсутні. Між тим, фактично, на думку суду, рішення про повернення власникові майна прийнято з підстав того, що з майном наразі не вчиняються процесуальні дії.

Також суд зауважує, що надати оцінку відповідності майна транспортного засобу, ознакам речових доказів, тим більше враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється за понад 26 епізодами з окремими кваліфікаціями, без дослідження відповідних матеріалів кримінального провадження, не є можливим, а сторони в судовому засіданні не просили дослідити матеріали кримінального провадження.

Наведені судом висновки свідчать про те, що в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , яке подане в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕйТіЕм», про скасування арешту майна у кримінальному проваджені, внесеного 31.12.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011851, слід відмовити.

Керуючись ст. 3, 5, 7, 9, 30, 132, 170-174, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , яке подане в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕйТіЕм», про скасування арешту майна у кримінальному проваджені, внесеного 31.12.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011851 відмовити.

Копію ухвали надати заявнику, його представникам, надіслати Оболонському УП ГУНП в місті Києві та Оболонський окружній прокуратурі міста Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого судового засіданні.

Слідчий суддя ОСОБА_1