УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2021 року

м. Київ
справа № 953/44446/20
провадження № 51-1601впс21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про направлення матеріалів кримінального провадження № 000056, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Суть питання
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшло вищезазначене клопотання, яке мотивовано тим, що відповідно до обвинувального акту, на думку захисника ОСОБА_6 ,майже весь обсяг дій спрямованих на вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_7 , було вчинено ним на території м. Києва. Крім того, згідно ухвали Вищого антикорупційного суду від 17 березня 2020 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Також захисник зазначає про те, що всі свідки заявлені прокурором у підготовчому судовому засіданні проживають у м. Києві, а потерпілий є громадянином Австрії та проживає у Австрії. Тому він вважає, що зазначене кримінальне провадження, яке знаходиться в провадженні Київського районного суду м. Харкова, підсудне Шевченківському районному суду м. Києва.

У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника та зазначив, що за обвинувальним актом більш тяжке кримінальне правопорушення ОСОБА_7 було вчинене у м. Харкові. Крім того, прокурор вважає, що відсутні обставини передбачені абз. 6 ч. 4 ст. 34 КПК України.
Інші учасники судового провадження у порядку, передбаченому КПК України, повідомлені про час і місце розгляду подання, однак у судове засідання не з`явились.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Відповідно до ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Крім того, за правиламиабз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення його оперативності та ефективності може бути передано на розгляд до іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Так, з копії обвинувального акту видно, що ОСОБА_7 обвинувачують за ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК України).

Із кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , більш тяжким, у силу ст. 12 вказаного Кодексу, є злочин, передбачений ч. 3 ст. 209 КК України, який було вчинено за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом. Після протиправного заволодіння матеріальними цінностями ТОВ «БУДСЕРВІСКОМПЛЕКТ», 24 липня 2017 року в приміщенні офісу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8 , який знаходиться у АДРЕСА_2 ), від імені вищевказаного товариства уклав із ТОВ «ЕМЕРІНО» договір купівлі-продажу земельних ділянок ТОВ«БУДСЕРВІСКОМПЛЕКТ», розташованих у м. Києві, приховавши незаконне походження права власності на них.
Тобто ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК, у межах територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Харкова.
До такого висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (що на той момент був судом касаційної інстанції) в ухвалі від 05 грудня 2017 року, який задовольнив подання Апеляційного суду м. Києва та направив кримінальне провадження № 000056 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України, до Київського районного суду м. Харкова для розгляду по суті. Тому Верховний Суд вважає доводи захисника ОСОБА_6 у цій частині безпідставними.

Крім того, твердження захисника у клопотанні на те, що всі свідки заявлені прокурором у підготовчому судовому засіданні у цій справі проживають у м. Києві, є непереконливими, оскільки захисник не підтвердив доказами ці обставини.
Посилання захисника на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 17 березня 2020 року, якою в іншій справі (№ 369/3820/17) ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці до 16 травня 2020 року включно, є необґрунтованими, оскільки захисник не надав доказів того, що цей запобіжний захід триває й дотепер.
Отже, Верховний Суд вважає, що захисник у своєму клопотанні не навів достатніх і переконливих підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого у межах юрисдикції різних апеляційних судів, відповідно до положень абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК України.
Таким чином, виходячи зі змісту положень ст. 34 КПК України, а також зважаючи на те, що підсудність зазначеного кримінального провадження за Київським районним судом м. Харкова визначено в передбачений законом спосіб, Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження № 000056 стосовно ОСОБА_7 , з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про направлення матеріалів кримінального провадження № 000056, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3