Провадження № 11-кп/4820/312/21
Справа № 671/1418/20 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 26.08.2020 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2021 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч Кримської УССР, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, раніше судимого:

- 06.02.2007 вироком Керчинського міського суду Автономної Республіки Крим за ч. 2 ст. 186, ст. 304 із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 4 місяці;
- 15.10.2010 вироком Керчинського міського суду Автономної Республіки Крим за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 244, із застосуванням ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 9 років 6 місяців;
- 16.06.2020 вироком Волочиського районного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки три місяці.
На підставі ст. 71, 72 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 16.06.2020 року, і, остаточно, за сукупністю вироків визначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці і десять днів.
Ухвалено початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 обрано - тримання під вартою.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2615 грн. 20 коп.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 28.08.2020 року скасовано. Цивільний позов не заявлявся.
Вирішено питання речових доказів на підставі ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_7 25 серпня 2020 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_7 з корисливою метою - власного збагачення, підійшов до господарства ОСОБА_9 , що знаходиться в АДРЕСА_2 . З метою заволодіння майном ОСОБА_9 , діючи умисно, через хвіртку зайшов на вказане господарство та через незачинені двері, проник в хлів, звідки умисно, повторно, таємно викрав бувше у використанні майно, а саме: бензиновий тример марки "Grand" моделі "БГ-4500" вартістю 1781,33 грн. та бензиновий тример марки "FORTE", моделі "БМК-1743" вартістю 878,83 грн.
В подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на вищевказаному господарстві, розбив скло віконної рами житлового будинку, та проник всередину будинку, звідки умисно, повторно, таємно викрав майно, а саме:
- грошові кошти в сумі 10 000 грн.;
- бувшу у використанні праску марки «Kenex» моделі «G-1028ST», вартістю 500 грн.;
- бувший у використанні мобільний телефон марки "Xiaomi" моделі "Redmi 6a", вартістю 1393,33 грн.;
- бувший у використанні чохол-книжка марки "Momax" чорного кольору, вартістю 55,93 грн.;
- бувшу у використанні перукарську машинку марки "Monte heir clipper" моделі "MT-5056B", вартістю 287,10 грн.;
- бувшу у використанні сумку «бананку» чорного кольору, вартістю 206,27 грн.
Своїми протиправними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 15102,79 грн.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду змінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме у виді громадських робіт строком на 240 год. Захисник вказує, що наявні декілька обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 проживає із співмешканкою, у них на утриманні четверо малолітніх дітей, серед яких одна спільна дитина, і одна є важкохворою. Згідно характеристики Волочиської міської ради обвинувачений ОСОБА_7 за період відпрацювання громадських робіт від виконання покарання не ухилявся, до роботи відносився добросовісно. На думку захисника дані обставини свідчать про позитивні зміни у житті обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому вважає, що є усі підстави для застосування щодо нього більш м`якого покарання у виді громадських робіт строком на 240 год., що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Окрім того уважає, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження викрадення ОСОБА_7 грошових коштів у потерпілого ОСОБА_9 у сумі 10 000 грн., що заперечує обвинувачений та це підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_10 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора та потерпілого про законність та обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості

ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив, дав належну правову оцінку.

Зокрема, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена його показаннями, а також показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 та письмовими доказами, а саме: даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.08.2020 року; протоколу огляду місця події від 26.08.2020 року та таблицею ілюстрацій до нього; протоколу огляду від 26.08.2020 року та додатком до нього; розпискою ОСОБА_7 , про добровільну видачу ним працівникам поліції викраденого з домогосподарства по АДРЕСА_2 майна; висновком експерта від 04.09.2020 року № 12.1-0709:20 про вартість викраденого майна, за результатами проведеної товарознавчої експертизи; довідки Волочиського РайСТ про вартість викраденого майна; - розпискою ОСОБА_9 , згідно якої він отримав від працівників поліції телефон Xiaomi з чохлом чорного кольору; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання та квитанцією № 022435 від 26.08.2020 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 26.08.2020 року.
Зазначені докази узгоджуються з іншими наведеними письмовими і речовими доказами по справі, а тому суд першої інстанції обґрунтовано не знайшов підстав ставити їх під сумнів. При перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного його вирішення. Проявів упередженості щодо ОСОБА_7 , під час судового розгляду, не встановлено.

Ці, та інші, наведені у вироку докази, переконливо свідчать про те, що ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України є правильною.

Твердження апелянта, про необхідність виключення з обвинувачення крадіжку грошових коштів у сумі 10 000 грн., оскільки обвинувачений ОСОБА_7 заперечує викрадення у потерпілого цих грошових коштів не знайшли свого підтвердження в процесі апеляційного розгляду.

Так, в суді першої та апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_9 підтвердив, що 25.08.2020 року о 22.00 год. повернувшись до власного помешкання, побачив, що у будинку все перекинуто, речі з шафи викинуті на підлогу. У шафі виявив відсутність заощаджених ним 10 000 грн., які він отримав від продажу ячменю. Крім того, на подвір`ї були розкидані документи та квитанції.

Доказів протилежного стороною захисту не надано, не здобуто таких і під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції.

Колегія суддів розцінює показання ОСОБА_7 про непричетність до викрадених коштів у потерпілого, як спосіб уникнути від відповідальності.

До показань свідка ОСОБА_11 суд першої інстанції обґрунтовано поставився критично, в частині викрадених грошей, оскільки він не був на місці події і безпосереднім очевидцем вчинення крадіжки майна у будинку потерпілого ОСОБА_9 .

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання вимогам закону внаслідок суворості, то вони не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, судом враховані фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного, а також пом`якшуючі і обтяжуючі покарання обставини.

Зокрема, враховані такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття ОСОБА_7 у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та часткове відшкодування заподіяної шкоди.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_7 характеризується негативно, не працює, притягувався до адміністративної відповідальності, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні має четверо малолітніх дітей, одна дитина має діагноз ДЦП, раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, а також злочини проти життя та здоров`я особи, на шлях виправлення не став, та, через невеликий проміжок часу, під час відбування покарання у виді громадським робіт за вироком Волочиського районного суду від 16.06.2020 року, вчинив нове кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, що характеризує його як особу, схильну до протиправних проявів, і це дало підстави суду вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, місцевий суд, призначаючи ОСОБА_7 мінімальне покарання, у виді позбавлення волі, в межах санкцій ч.3 ст.185 КК України, дотримався вимог Закону.

Посилання сторони захисту на те, що він вину визнав, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, а також часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілому та наявність на його утриманні чотирьох дітей, одна з яких є важкохворою не є підставою для зміни вироку та призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, із застосуванням положень ст. 69 КК України, оскільки при призначенні покарання ці обставини судом першої інстанції були враховані.

Колегія суддів, уважає що підстав для пом`якшення ОСОБА_7 покарання та призначення його, із застосуванням ст. 69 КК України, на що є посилання в апеляційній скарзі, немає, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, який вчинив вказане кримінальне правопорушення через невеликий проміжок часу після засудження, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та підвищену небезпеку для суспільства, з урахування досудової доповіді органу пробації від 23.10.2020 року щодо високої ймовірності вчинення ОСОБА_7 повторного правопорушення, а його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Відтак, призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим колегія суддів не знаходить.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2021 року щодо обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4