Номер провадження 1-кс/201/3934/2020
УХВАЛА
Іменем України

12 листопада 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000639, внесеного до ЄРДР від 16.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 04.10.2020 року та ордеру серії АР №1026143 від 04.10.2020р.) звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000639, внесеного до ЄРДР від 16.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що 16.03.2020 року слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП Дніпропетровській області розпочате кримінальне провадження № 0000639 за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі заяви потерпілої ОСОБА_4 щодо спричинення їй тілесних ушкоджень. 19.06.2020р. слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП Дніпропетровській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття вищезазначеного кримінального провадження, про яку представник потерпілої дізнався лише 02.11.2020р. під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

На думку заявника, досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено неповно та односторонньо, постанова про закриття кримінального провадження винесена необґрунтовано та незаконно, без проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

На підставі вищевикладеного просив поновити строк звернення зі скаргою, скасувати оскаржувану постанову.

Заявник в судове засідання не з`явився, 10.11.2020р. надав заяву про розгляд скарги без його участі. У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя слідчий вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі інших учасників, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що наявні докази в матеріалах справи. Надав копію оскаржуваної постанови.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Як видно з матеріалів справи, слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 винесено постанову від 19.06.2020 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення та наявні відомості, які дають підстави вважати, що дана суперечка сталась між потерпілою та її громадянським чоловіком і тілесні ушкодження не підпадають під дію КК України. Потерпіла, свідки сторони потерпілої (неповнолітні діти) щодо обставин злочину не були допитані, не здійснено огляду місця вчинення злочину та ін.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності

Заявником порушено 10-тиденний строк звернення до суду зі скаргою, але він не був обізнаний про хід кримінального провадження і фактично дізнався 02.11.2020 року про винесену постанову про закриття кримінального провадження. Скарга до суду подана 09.11.2020 року, а тому суд вважає, що заявникові слід поновити строк подання скарги на постанову від 19.06.2020 року.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 91, 93, 94, 107, 110, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокатові ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , строк для подання скарги до слідчого судді.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000639, внесеного до ЄРДР від 16.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України задовольнити.

Постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВПН ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000639, внесеного до ЄРДР від 16.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1