Єдиний унікальний номер 938/511/20
Судове провадження № 1-кс/938/15/21
УХВАЛА
про дозвіл на затримання з метою приводу

21 січня 2021 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора начальника Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Верховинського відділення поліції Косівського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000042 від 02.10.2020 року про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ,-
В С Т А Н О В И В:
21.01.2021 року до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області поступило клопотання слідчого СВ Верховинського відділення поліції Косівського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором у кримінальному провадженні начальником Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування у кримінальному провадженні № 0000042 від 02.10.2020 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України.
У подальшому цього ж дня 21.01.2021 року до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області поступило клопотання слідчого СВ Верховинського відділення поліції Косівського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором у кримінальному провадженні начальником Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000042 від 02.10.2020 року про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
Вказане клопотання обґрунтовано тим, що СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000042 від 02.10.2020 року.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Верховинського районного суду від 20.11.2009 за ст. 194 ч.2 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільненим від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, судимість за яким не погашена та не знята, а також будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000065 у вчинені 19.04.2020р. кримінальних правопорушень передбачених ст. 296 ч.2, ст. 186 ч.1, ст. 357 ч.1 КК України, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та знову вчинив нові умисні злочини при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 знаходячись 02.10.2020 року близько 01.30 год. в с. Довгопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області, діючи із раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, залучивши у вказану протиправну діяльність неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із зовнішності неповнолітньої особи, який в той час проходив поруч, посягаючи на його нормальний моральний розвиток, умисно, психічно вплинув на нього шляхом обману, видаючи чуже майна за таке що йому надано в користування, схилив останнього до вчинення крадіжки.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел ОСОБА_5 підійшов до місця стоянки належного ОСОБА_7 автомобіля марки «Volkswagen T4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , навпроти будинку АДРЕСА_2 та відчинив в ньому задні двері салону, які були не замкнутими.

Після цього ОСОБА_5 схилив, шляхом обману, неповнолітнього ОСОБА_6 проникнути в салон даного автомобіля, який не усвідомлюючи суспільно-небезпечних наслідків своїх дій внаслідок своїх вікових особливостей, знаходячись в середині салону автомобіля та діючи за вказівками ОСОБА_5 відчинив йому із середини салону капот двигуна автомобіля. Скориставшись цим ОСОБА_5 , повторно, таємно викрав, шляхом відрізання проводів до клем акумуляторної батареї і демонтажу із підкапотного простору автомобіля акумуляторну батарею марки «Forse» ємкістю 100 (Аг) жовтого кольору, вартістю 2500 грн. та змусив, шляхом залякування, неповнолітнього ОСОБА_6 відкрити та оглянути відсік для збереження дрібних предметів (бардачок), розміщений на приладній панелі автомобіля, в якому останній виявив гаманець та на вимогу ОСОБА_5 , опустивши скло водійської дверки автомобіля, передав гаманець ОСОБА_5 назовні.

ОСОБА_5 в свою чергу отримавши вказаний гаманець та оглянувши його, таємно викрав з нього грошові кошти купюрами з номіналом: одну - 10 євро, одну - 1000 грн., одну купюру - 500 грн дві купюри по 200 грн. та одну купюру 100 грн.

У продовження цього ОСОБА_5 переніс викрадене до свого автомобіля марки «Renault» синього кольору із іноземними реєстраційними номерними знаками, який знаходився неподалік, та використовуючи в ньому викрадену акумуляторну батарею для запуску двигуна скрився разом з викраденою акумуляторною батареєю, яку після запуску двигуна поклав на заднє сидіння автомобіля марки «Renault».

У результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 було спричинено майнової шкоди на загальну суму 4 300 грн.

Крім того, 02.10.2020 року близько 01.30 год. ОСОБА_5 підійшов до місця стоянки належного ОСОБА_7 автомобіля, марки «Volkswagen T4» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 навпроти будинку АДРЕСА_2 та відчинив в ньому задні двері салону, які були не замкнутими та діючи із раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, залучивши у вказану протиправну діяльність неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із зовнішністю неповнолітньої особи, який в той час проходив поруч, посягаючи на його нормальний моральний розвиток, умисно, психічно вплинув на нього шляхом обману, видаючи чуже майна за таке що йому надано в користування, схилив останнього до вчинення крадіжки.

Після цього ОСОБА_5 схилив, шляхом обману, неповнолітнього ОСОБА_6 проникнути в салон даного автомобіля, який не усвідомлюючи суспільно-небезпечних наслідків своїх дій внаслідок своїх вікових особливостей, знаходячись в середині салону автомобіля та діючи за вказівками ОСОБА_5 відчинив йому із середини салону капот двигуна автомобіля. Скориставшись цим ОСОБА_5 , повторно, таємно викрав, шляхом відрізання проводів до клем акумуляторної батареї і демонтажу із підкапотного простору автомобіля акумуляторну батарею марки «Forse» ємкістю 100 (Аг) жовтого кольору, вартістю 2500 грн. та змусив, шляхом залякування, неповнолітнього ОСОБА_6 відкрити та оглянути відсік для збереження дрібних предметів (бардачок), розміщений на приладній панелі автомобіля, в якому останній виявив гаманець та на вимогу ОСОБА_5 , опустивши скло водійської дверки автомобіля, передав гаманець ОСОБА_5 назовні.

ОСОБА_5 в свою чергу отримавши вказаний гаманець та оглянувши його, таємно викрав з нього грошові кошти купюрами з номіналом: одну - 10 євро, одну - 1000 грн., одну купюру- 500 грн дві купюри по 200 грн. та одну купюру - 100 грн..

У подальшому ОСОБА_5 змусив, шляхом погрози застосувати насильство до неповнолітнього ОСОБА_6 , присісти в автомобіль марки «Renault» під керуванням ОСОБА_5 , та направився в напрямку с. Стебні, Верховинського району, Івано-Франківської області. Після зупинки автомобіля біля підвісного моста навпроти с. Стебні, Путильського району, Чернівецької області ОСОБА_5 змусив неповнолітнього ОСОБА_6 отримати від нього. з метою не розголошення відомостей про вчинення протиправної дії, купюру номіналом 500 гривень.

18.01.2021 року у вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст.304 КК України (а.с. 50-53).
У ч. 1 та ч. 2 ст. 188 КПК України закріплено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу (ч.1 ст. 189 КПК України).
Підставами для надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є (ч. 4 ст. 189, ч. 1 п. 4 ст. 190 КПК України):
-наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого (обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України)
-існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 ч.4 ст. 189 КПК України, а саме, що 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 цього Кодексу.
У ч.2 ст. 177 КПК України закріплено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави для слідчого судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З приводу наявності обґрунтованої підозри слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду «обгрунтована підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п. 32, Series А, № 182). При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду під обґрунтованою підозрою слід розуміти «розумну підозру, а не щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 186, ч. 1 ст.304 КК України.
Зокрема, обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 , підтверджується протоколом огляду місця події від 02.10.2020 р.; протоколами допиту та додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами допитів та додаткових допитів свідків: неповнолітнього ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; протоколом добровільної видачі від 06.10.2020, неповнолітнім свідком ОСОБА_6 грошової купюри номіналом 500 грн.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками неповнолітньому свідкові ОСОБА_6 від 06.10.2020; протоколом проведення слідчого експерименту з участю неповнолітнього свідка ОСОБА_6 від 07.10.2020 р.; протоколом добровільної видачі свідком ОСОБА_10 від 07.10.2020, відеофайлів камер відеоспостереження; висновком судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/109/8/5-716Д/20 від 02.11.2020 р.; протоколом освідування неповнолітнього ОСОБА_6 від 16.12.2020.
Слідчий суддя, крім встановлення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, зобов`язаний також встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Так, при розгляді даного клопотання доведено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду доводиться тим, що він, перебуваючи в статусі підозрюваного під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 15.06.2016, переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим 19.05.2017 року був оголошеним в розшук, що підтверджується постановою про оголошення його, як підозрюваного, в розшук від 19.05.2017 року (а.с.68), інформацією з системи «Аркан», згідно з якою він 18.05.2017 року виїхав з України до Російської Федерації, звідки повернувся до України 24.05.2019 року (а.с.73).

Крім того, аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиев проти Молдови).

З доданих до даного клопотання матеріалів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 є неодруженим, не працює, проживає спільно з матір`ю та двома повнолітніми братами (а.с. 59-60). У ході розгляду даного клопотання також встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_5 немає на утриманні неповнолітніх дітей.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може вчиняти інші злочини є те, він раніше судимий. Зокрема, ОСОБА_5 був засуджений:

- 20.11.2009 року Верховинським районним судом за ст.194 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання із іспитовим строком на 2 роки (а.с. 61-62)

- 06.10.2010 року Івано-Франківським міським судом за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Верховинського районного суду від 20.11.2009 року і визначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі (а.с.63-66), звільнений із місця відбування покарання 04.04.2014 року у зв`язку з відбуттям покарання (а.с.56)

- 03.11.2016 року Верховинським районним судом за ч.1 ст.296 КК України до штрафу в розмірі 10200 грн., який ним вчинено 20.07.2016 року (а.с.67).

Таким чином, судимість ОСОБА_5 за ст. 194 ч. 2 КК України не знята та не погашена.

Крім того, відповідно до довідки про судимість (а.с. 56-57) ОСОБА_5 також обвинувачується у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 1) № 0000092 від 03.07.2019 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 393 ч.1 КК України, 2) № 0000065 від 20.04.2020 рокуу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст.186, ч. 3 ст. 357 КК України, у яких раніше щодо нього вже обиралися запобіжні заходи тримання під вартою, домашній арешт. Наприклад, востаннє щодо ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 12.08.2020 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з одночасним визначенням йому запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 31530 грн. (а.с. 79-83) та який 17.08.2020 року звільнений з Івано-Франківської установи покарань №12 після внесення вищевказаної застави (а.с.84).

Вищевказане свідчить про стійку злочинну спрямованість особи підозрюваного ОСОБА_5 , а тому є підстави вважати, що він може вчиняти інші злочини.
Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимою особою, підозрюється у вчиненні двох злочинів, один з яких є тяжким, за які законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, у зв`язку з чим відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України до нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Також слідчий суддя враховує, що 21.01.2021 року о 12.41 год. ОСОБА_5 прибув до приміщення Верховинського районного суду для участі у розгляді суддею ОСОБА_11 кримінального провадження № 0000065 від 20.04.2020 року,у якому він обвинувачується за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст.186, ч. 3 ст. 357 КК України (а.с.95-96). З метою здійснення судового виклику ОСОБА_5 для участі у судовому засіданні щодо розгляду клопотання про обрання йому у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою секретар судового засідання 21.01.2021 року в залі №1 о 12.57 год. вручала йому судову повістку, від отримання якої він відмовився, покинувши мовчки спочатку зал судового засідання (а.с.97), а в подальшому і приміщення суду (а.с. 96).

Таким чином, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу та до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 цього Кодексу, а саме переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду.
Слідчий суддя також враховує правову позицію Коституційного Суду України, викладену в його рішенні від 17.03.2020 року №5-р/2020 у справі №3-358/2018 (4975/18) за конституційною скаргою ОСОБА_12 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ч.5 ст. 190, п.1 ч.1, ч.3 ст. 309 КПК України. Зокрема, Конституційний Суд України в п. 3.1 цього рішення наголошує, що затримання з метою приводу є винятковим, короткостроковим процесуальним заходом, який застосовується зі спеціальною метою, зумовлений протиправною поведінкою підозрюваного, обвинуваченого та спрямований на виконання завдань кримінального провадження; нормативне регулювання, визначене положеннями частини п`ятої статті 190, пункту 1 частини першої, частини третьої статті 309 Кодексу, спрямовано на недопущення затягування розгляду питання про обрання стосовно підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також на запобігання порушенню розумних строків кримінального провадження, тобто воно застосовується з легітимною метою, обумовлено необхідністю забезпечення раціональної процедури, є пропорційним та обґрунтованим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-177, 188-190, 309, 369-372, 532, 534 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Верховинського відділення поліції Косівського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прізвище, ім`я по батькові, адреса і телефон прокурора, за клопотанням якого постановлена ухвала: прокурор начальник Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , Івано-Франківська область, Верховинський район, селище Верховина, вул.Жаб`євська,76, роб. тел.: (03432) 21656.
Відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України дана ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:
1) приводу підозрюваного до суду;
2) закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;
2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;
3) відкликання ухвали прокурором.
Ухвала слідчого судді про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1