Справа № 561/172/20
УХВАЛА

06 серпня 2020 року

Зарічненський районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне підготовче засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 13.02.2018 року, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він у невстановлений органом досудового розслідування час та дату, усвідомлюючи суспільно-небезпенчий характер своїх протиправних дій, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на заздалегідь не обіцяне придбання або отримання та зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, достовірно знаючи про те, що каміння бурштину-сирцю відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 року та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року № 827 «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення і є дорогоцінним камінням органогенного утворення, видобуток якого без передбаченого Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» дозволу (ліцензії) заборонено, придбав або отримав каміння бурштину сирцю масою 91843,48 г., вартістю 404585,22 грн., яке відповідно до висновку за результатами експертизи гемологічних об`єктів від 13.09.2019 року відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення та яке зберігав на території житлового господарства за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , до його виявлення та вилучення 12 жовтня 2018 року правоохоронними органами під час проведення обшуку.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 198 КК України заздалегідь не обіцяне придбання або отримання та зберігання майна каміння бурштину сирцю, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
У підготовчому засіданні захисник обвинуваченого подав письмове клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 198 КК України, на підставі ст. 48 КК України внаслідок зміни обстановки, оскільки особа перестала бути суспільно небезпечною, кримінальне провадження просив закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
В обґрунтування заявленого клопотання захисник покликається на те, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягається вперше, злочин, передбачений ст. 198 КК України є злочином середньої тяжкості. За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, на утриманні має троє неповнолітніх дітей. Перестав бути суспільно небезпечним, оскільки у період з жовтня 2018 року по даний час ОСОБА_4 будь-яких інших кримінальних правопорушень не вчинив, став на шлях виправлення, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. З метою належного матеріального забезпечення своєї сім`ї веде індивідуальне сільське господарство, починаючи з 2012 року систематично виїжджав за кордон на заробітки, в тому числі і після 12.10.2018 року дати виявлення правоохоронними органами за місцем його проживання бурштину сирцю.
Крім того, вказує, що 29.12.2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про видобуток бурштину та інших корисних копалин», яким було доповнено Кримінальний кодекс України статтею 240-1, якою передбачено відповідальність за незаконне видобування, збут, придбання, передачу, пересилання, перевезення, переробку бурштину сирцю, що свідчить про зміну обстановки.
Просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду від 16.10.2018 року з майна, належного ОСОБА_4 , зокрема мішка з вагами «Вітек ВТ-400» та «Електронік», чотирьох станків для обробки каміння, двох шліфувальних станків, дрелі електричної, двигуна асинхронного, мотопомпи заводського виробництва «Hundai HY 100», оскільки зазначене майно не є забороненим для обігу, його придбання та зберігання не потребує спеціального дозволу та його безпідставно визнано речовими доказами у справі.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому засіданні клопотання свого захисника підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки та кримінальне провадження щодо нього закрити.
Прокурор у судовому засіданні проти клопотання захисника про звільнення обвинуваченого у зв`язку із зміною обстановки не заперечував.
Заслухавши думку захисника, обвинуваченого, прокурора та перевіривши долучені до клопотання письмові докази, суд вважає зазначене клопотання необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 48 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення злочину, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», вбачається, що у ст. 48 КК передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності: втрата діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки та втрата особою суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки.
Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.
Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.
Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 161/1390/19, провадження № 51-5089км19.
Таким чином, для визнання того, що на час розгляду справи в суді обстановка змінилася, суду необхідно об`єктивно встановити, яка обстановка існувала під час вчинення злочину, а стороні захисту в даному випадку надати обґрунтовані докази того, в чому полягала її зміна на час розгляду справи в суді, та навести в своїх доводах належні докази, які свідчили б про зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності зазначеним діянням або про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною.
Суд вважає, що захисником не надано достатніх доказів на підтвердження втрати діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки або втрати обвинуваченим суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки. Наведені ним відомості лише свідчать про позитивну характеристику обвинуваченого, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, виїзд на тимчасові заробітки як у період до вчинення злочину, так і після його вчинення та не є обставинами, які доводять факт того, що обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним та вчинення ним нового злочину є маловірогідним. Покликання захисника на доповнення Особливої частини Кримінального кодексу України статтею 240-1 КК України не свідчить про втрату зазначеним діянням суспільної небезпечності.
Суд вважає, що захисником обвинуваченого не доведено та не підтверджено відповідними доказами в чому саме полягала зміна обстановки, що призвела до того, що вчинене ОСОБА_4 діяння перестало бути суспільно небезпечним та обстановка навколо нього зазнала таких змін, що робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного та однорідного злочину, а також, що вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.
Необґрунтованим також суд вважає і клопотання захисника про скасування арешту майна, яке визнано речовими доказами у справі, оскільки відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Таким чином у ході підготовчого засідання не встановлено наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 198 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, а також скасування арешту, накладеного на вилучене в ході обшуку майно, яке визнано речовими доказами у справі.
Керуючись ст. 48 КК України, ст. 100, 314 КПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, закриття кримінального провадження, скасування арешту на майно відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1