Справа № 216/1215/20
Провадження № 1-кп/216/640/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2020 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 кримінальне провадження № 0000279 від 07 лютого 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працює, є студентом 3-го курсу денної форми навчання Закладу вищої освіти «Криворізький будівельний коледж», неодружений, неповнолітніх дітей на утримані не має, раніше не судимий, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2020 року в денний час доби ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні гуртожитку за місцем свого проживання в загальному коридорі другого поверху КЗ «Криворізький соціальний гуртожиток» ДОР», розташованого на вул. Староярмарковій, 42 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, на побутовому ґрунті влаштував сварку зі своїм знайомим, мешканцем цього ж гуртожитку, ОСОБА_5 , унаслідок чого між ними виникла взаємна неприязнь і в ОСОБА_3 раптово виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень з мотивів особистої неприязні. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , знаходячись біля кімнати № 7 в загальному коридорі другого поверху вказаного гуртожитку, діючи з метою спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень з мотивів особистої неприязні до нього, приблизно о 15.35 год. 16 січня 2020 року умисно штовхнув потерпілого ОСОБА_5 обома руками в груди, унаслідок чого останній, не встоявши на ногах, впав спиною на підлогу. Одразу ж після цього ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та бажаючи настання саме таких наслідків, умисно завдав останньому, який намагався підвестись на ноги та прикривав голову й обличчя руками, не менше трьох ударів обома колінами, не менше восьми ударів обома руками та одного удару стопою правої ноги в область обличчя. У результаті умисних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, які згідно з висновком судово-медичної експертизи від 19 лютого 2020 року № 224 за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, визнав повністю і дав суду такі показання. 16 січня 2020 року близько 17.00 год. у коридорі гуртожитку в нього виник невеликий конфлікт з соціальним педагогом на побутовому ґрунті. У цей час по коридору проходив ОСОБА_5 і зробив йому зауваження. Перебуваючи в збудженому емоційному стані, він штовхнув ОСОБА_5 обома руками в груди, той впав на підлогу, а він коліном правої ноги 2-3 рази вдарив його в голову, після чого кулаками обох рук наніс близько 7-8 ударів в область голови потерпілого та один удар стопою правої ноги в область обличчя, а потім їх розтягнули. Через декілька днів після цього він підходив до потерпілого та намагався помиритися, однак останній на контакт не йшов. Побачивши потерпілого в суді, він вибачився перед останнім.

Давши такі детальні показання, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що в обвинувальному акті всі обставини викладено правильно та відповідають дійсності, він всі фактичні обставини кримінального провадження визнає повністю та не оспорює їх.

При ухваленні вироку обвинувачений ОСОБА_3 просив суд врахувати, що він беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених вище обставин і кваліфікації, щиро кається, критично ставиться до скоєного, засуджує свій вчинок і вибачився перед потерпілим.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав суду такі показання. 16 січня 2020 року близько 16.00 год. на другому поверсі гуртожитку він побачив як обвинувачений свариться з соціальним педагогом і зробив йому зауваження, щоб вів себе спокійніше. Після цього обвинувачений пішов на нього та штовхнув двома руками в груди, від чого він упав на підлогу, а коли почав підніматися на ноги - останній наніс йому близько 2-3 ударів коліном у голову та близько 10 ударів обома руками по тулубу й голові, потім їх розтягнули. Обвинувачений дійсно вибачався перед ним, тому він просив не карати його суворо.

Згідно із дослідженими в судовому засіданні висновками судово-медичного експерта від 04 лютого 2020 року № 171 та судово-медичної експертизи від 19 лютого 2020 року № 224 потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки (а.к.п. 12, 42-44).

Ураховуючи зазначену вище позицію обвинуваченого та висловлену всіма учасниками судового провадження думку про відсутність необхідності в дослідженні решти зібраних у кримінальному провадження доказів, суд на підставі ч. 2 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого й потерпілого та дослідженням указаних висновків експертів і матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються показаннями потерпілого та обвинуваченого, а також беззаперечно визнаються останнім, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено діяння, яке згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому відповідно до матеріалів кримінального провадження та долученої до них досудової доповіді обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має повних 20 років, раніше не судимий і вперше вчинив проступок у достатньо молодому віці, є студентом 3-го курсу денної форми навчання ЗВО «Криворізький будівельний коледж», неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем навчання характеризується посередньо, за місцем мешкання характеризується позитивно, має статус особи з числа дітей-сиріт, під наглядом лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра в період з 2009 року до 2016 року з приводу змішаного розладу шкільних навичків (а.к.п. 48-53).

У пункті 4 досудової доповіді міститься висновок органу пробації про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк і не становить великої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб.

Обставиною, яка пом`якшує покарання згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення та мотиви, обстановку вчинення проступку та його наслідки, ставлення обвинуваченого до вчиненого та вибачення перед потерпілим, перед і пост кримінальну поведінку останнього, наведені дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, перше притягнення до кримінальної відповідальності, здобуття вищої освіти, позитивну характеристику, статус особи з числа дітей-сиріт, не перебування на обліках, наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, наведений висновок органу пробації, а також думку потерпілого, який у судовому засіданні просив обвинуваченого суворо не карати.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1