№1кп/243/8754/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11листопада 2020р. Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001681 від 15.09.2020р. за звинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, непрацюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та проживає з нею разом за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час сумісного проживання ОСОБА_6 вчиняє стосовно ОСОБА_4 домашнє насильство, що виражається у систематичному висловлюванні на адресу ОСОБА_7 словесних образ грубою нецензурною лайкою, залякувань та погроз. Таким чином, ОСОБА_6 застосовує психологічне насильство своєю поведінкою по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , чим завдає їй психологічні страждання, у зв`язку з чим ОСОБА_6 06.04.2020р. та 25.03.2020р. притягнуто Слов`янським міськрайонним судом Донецької області до адміністративної відповідальності за ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Однак, ОСОБА_6 незважаючи на те, що за вчинення вказаних дій, його притягнуто до адміністративної відповідальності, він продовжував свої умисні систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства стосовно своєї дружини ОСОБА_4 .
Так, 06.09.2020р. ОСОБА_6 спільно з жінкою ОСОБА_4 знаходились за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в зазначений день та час, ОСОБА_6 умисно, грубо виражався на адресу своєї жінки ОСОБА_4 нецензурною лайкою, ображав її, залякував, чим принижував її гідність, спричинив психічний дискомфорт, зумовивши інтенсивні психічні страждання своєю поведінкою, тим самим завдає їй психологічну травму.
В результаті вчинення ОСОБА_6 вказаних умисних систематичних дій, спрямованих на вчинення психологічного насильства, відповідно до висновку судово-психологічної експертизи №7177-7178 від 25.09.2020р. у ОСОБА_4 існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які створилися у її життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_6 , які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам підекспертної в особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності, з урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_4 , ситуація, що досліджується за справою, є для неї суттєво психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психічний дискомфорт, зумовивши інтенсивні психічні страждання, які існують до даного часу. Внаслідок дій ОСОБА_6 у ОСОБА_4 мають місце негативні за своїми проявами психічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах дослідженої ситуації.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст.126-1 КК України, вчинення домашнього насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.
29 вересня 2020 року на стадії досудового слідства між сторонами кримінального провадження підозрюваним ОСОБА_6 за участю його захисника ОСОБА_5 , з одного боку, та потерпілою ОСОБА_4 з іншого боку була укладена угода про примирення за якою сторони додержуються наступних умов:
Підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю та беззаперечно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язується в подальшому не допускати зі своєї сторони подібних кримінальних правопорушень.
Претензій матеріального та морального характеру від потерпілої ОСОБА_4 до підозрюваного ОСОБА_6 не має.
Сторони погоджуються, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, на призначення покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення за ст.126-1 КК України у виді 200 годин громадських робіт
Підозрюваний ОСОБА_6 розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є:
а) для підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4. ст. 474 КПК України.
б) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст.394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності, за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Підозрюваний ОСОБА_6 розуміє, що виконання зобов`язань іншою стороною в рамках цієї угоди, цілком залежить від дотримання ним закону і будь-якого положення складеної угоди, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_6 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст.126-1 КК України, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор та потерпіла у судовому засіданні також не заперечували проти затвердження судом угоди про примирення.
Таким чином, суд вважає, що органами досудового слідства противоправні дії ОСОБА_6 , кваліфіковані вірно оскільки, він вчинив кримінальне правопорушення за ст.126-1КК України, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.
Відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Узгоджена угодою міра покарання для обвинуваченого встановлена в межах санкції ст.126-1 КК України з урахуванням даних, які його характеризують та обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого. Суд погоджується з таким висновком і не вважає за можливо змінювати.
Судом встановлено, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміють свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Оскільки вказані умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінально процесуального та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.373,374,468,469,474 ч.7,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 29 вересня 2020 року укладену на стадії досудового слідства між сторонами кримінального провадження підозрюваним ОСОБА_6 за участю його захисника ОСОБА_5 , з одного боку, та потерпілою ОСОБА_4 з іншого боку.

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання в виді двохсот годин громадських робіт

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1