Справа №349/378/19
Провадження № 1-кп/345/64/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.07.2020 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000012 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 календарних днів, так як закінчується строк дії обраного йому запобіжного заходу, а також продовжують існувати обставини, що були підставою для обрання обвинуваченому даного виду запобіжного заходу.
Захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ним не надано жодних доказів на підтвердження існування визначених статтею 177 КПК України ризиків. Тому просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.06.2020 обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 календарних днів до 01.08.2020 включно.

Згідно п. 4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинувачення. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПП України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
У справі «Гавули проти України» Європейський суд з прав людини висловив думку, що хоча спочатку взяття заявника під варту могло бути виправдано серйозністю висунутих проти нього обвинувачень, а також ймовірністю його втечі і перешкоджанні розслідуванню, «з плином певного часу суди зобов`язані були дати більш чіткі причини триваючого тримання під вартою», «в дійсності ...вони неодноразово покладалися на ті ж самі підстави, без надання конкретних деталей і без аналізу того, чи були зміни у ситуації заявника».
Прокурор, обґрунтовуючи клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, зазначає про існування ризику, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків. Разом з тим на даний час проведено допит практично всіх свідків по даному кримінальному провадженні, крім ОСОБА_6 , місце перебування якої згідно пояснень прокурора наразі не вдалося встановити.
Таким чином, на думку суду, на даний час перестав існувати ризик незаконного впливу ОСОБА_3 на свідків.
Суд приймає до уваги існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно якого обвинувачений може переховуватися від суду, те, що, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Проте вказаним ризикам можливо запобігти, шляхом заборони обвинуваченому залишати житло та покладення відповідного контролю на органи внутрішніх справ за місцем його проживання.
У відповідності до положень ст. 178 КПК України суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, неодружений.
З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_3 достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання згаданих ризиків, буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеним ризикам.
Відповідно до ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманийнегайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 199, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - задоволити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити цілододобово без дозволу суду залишати житло по місцю його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Звільнити ОСОБА_3 з-під варти негайно в залі суду.
Зобов`язати ОСОБА_3 прибувати до суду за кожною вимогою.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Строк дії ухвали з 22.07.2020 року до 20.09.2020 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала підлягає негайному виконанню Рогатинським ВП ГУНП в Івано-Франківській області (вул. Галицька, 45, м. Рогатин, Івано-Франківська область).
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя