Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5884/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
власника майна: ОСОБА_7 ,
представника власника
майна: ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 липня 2020 року про відмову в накладенні арешту на майно.

в с т а н о в и л а:
Прокурор групи прокурорів прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно ОСОБА_7 , виявлене та вилучене 23.06.2020 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що СВ УСБ України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000001 від 03.01.2020 року за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 191 та ч.4 ст.240 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що директор ТОВ «КЛМ Гранресурс» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , організував незаконний (без наявності спеціального дозволу на користування надрами) видобуток природнього каменю на території Кам`янобрідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, що призвело до тяжких наслідків для довкілля, та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зловживаючи службовим становищем здійснювали незаконне заволодіння видобутим каменем. В подальшому оброблена продукція з зазначеної сировини реалізовувалася ОСОБА_7 подрібненими партіями через фізичних осіб-підприємців ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 шляхом його експорту до Республіки Азербайджан. Таким чином, у діях ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, у діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 та ч.4 ст.240 КК України. Згідно з відповіддю на доручення слідчого з відділу БКОЗ УСБУ в Житомирській області №57/3/664 від 28.05.2020 року ОСОБА_7 організував на території свого домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 . (кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0049), цех по обробці незаконно видобутого каменю. В ході перевірки вищевказаної інформації та відшукання майна, набутого явно злочинним шляхом, під час проведення на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/4779/20 від 10 червня 2020 року, обшуку за вказаною адресою, було встановлено виробничі приміщення (по обробці каміння) фізичної особи підприємця ОСОБА_7 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), а також житлові приміщення, в яких було виявлено та вилучено його фінансово-господарські документи та чорнові записи, а саме: зошит з записами у клітинку, на 48 арк. що містить напис: «ABSTRACT»; блокнот з нотатками у клітинку, на 80 арк., що містить напис: «ORIENTAL NETBOOK PATERNS»; зошит з нотатками у клітинку, на 96 арк., що містить напис: «SPORT CARS»; зошит з нотатками у клітинку, на 96 арк., що містить напис чорнилом синього кольору: «Полирофга»; зошит з нотатками у клітинку, на 96 арк., що містить напис чорнилом синього кольору: «Аптекар блок»; зошит з нотатками у клітинку, на 48 арк., що містить напис чорнилом синього кольору «Експорт 02.19 р.»; товарно-транспортна накладна № 017003, на 1 арк.; розрахункова накладна № 363 від 28.01.2019 року, на 1 арк.; розрахункова накладна №2774 від 16.07.2019 pоку на 1 арк.; розрахункова накладна №2736 від 15.07.2019 pоку на 1 арк.; титульна обкладинка з назвою: «Накладні самокопіювальні», на звороті якої містяться написи чорнилом синього кольору, на 1 арк.; договір купівлі-продажу № 114-Б від 11.07.2019 pоку на 2 арк.; чек АТ КБ ПриватБанк, на 1 арк.; блокнот у клітинку сірого кольору, 1 шт.; блокнот у лінію на 80 арк., 1 шт.; договір купівлі-продажу №104-Б від 30.03.2020 pоку на 2 арк.; договір купівлі-продажу №156-Б, від 01.11.2019 pоку на 2 арк.; договір купівлі-продажу №59-Б від 27.12.2019 pоку на 2 арк.; супровідний лист №137, на 1 арк.; додаткова угода № 1 до Договору №59-Б, на 1 арк.; розрахункова накладна №2232 від 19.06.2020 pоку на 1 арк.; розрахункова накладна №2004 від 29.05.2020 pоку на 1 арк.; розрахункова накладна №1611 від 28.04.2020 pоку на 1 арк.; розрахункова накладна №1632 від 28.04.2020 pоку на 1 арк.; розрахункова накладна №1597 від 27.04.2020 pоку на 1 арк.; розрахункова накладна №1692 від 04.05.2020 pоку на 1 арк. Проведеним оглядом встановлено, що виявлені та вилучені під час вищевказаного обшуку речі та документи, містять відомості про отримання та подальшу реалізацію ФОП « ОСОБА_7 » природного каменю. Разом з цим, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 отримував природне каміння у ТОВ КЛМ «Гранресурс» в період відсутності в останніх спеціального дозволу на користування надрами, що може свідчити про його незаконне походження.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів Житомирської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене під час проведеного 23.06.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/4779/20 від 10 червня 2020 року обшуку за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, с. Кам`яний Брід, вул. Промислова, буд. №6, а саме: зошит з нотатками у клітинку на 48 арк., що містить напис: «ABSTRACT»; блокнот з нотатками у клітинку, на 80 арк., що містить напис: «ORIENTAL NETBOOK PATERNS»; зошит з нотатками у клітинку на 96 арк., що містить напис: «SPORT CARS»; зошит з нотатками у клітинку на 96 арк., що містить напис чорнилом синього кольору: «Полирофга»; зошит з нотатками у клітинку на 96 арк., що містить напис чорнилом синього кольору: «Аптекар блок»; зошит з нотатками у клітинку на 48 арк., що містить напис чорнилом синього кольору «Експорт 02.19 p.»; товарно-транспортна накладна № 017003 на 1 арк.; розрахункову накладну № 363 від 28.01.19 на 1 арк.; розрахункову накладну №2774 від 16.07.19 на 1 арк.; розрахункова накладна №2736 від 15.07.19 на 1 арк.; титульна обкладинка з назвою: «Накладні самокопіювальні», на звороті якої містяться написи чорнилом синього кольору, на 1 арк.; договір купівлі-продажу № 114- Б від 11.07.19 на 2 арк.; чек АТ КБ ПриватБанк на 1 арк.; блокнот у клітинку сірого кольору, 1 шт.; блокнот у лінію на 80 арк., 1 шт.; договір купівлі-продажу № 104 - Б від 30.03.20 на 2 арк.; договір купівлі-продажу №156 - Б, від 01.11.19 на 2 арк.; договір купівлі-продажу № 59 - Б від 27.12.19 на 2 арк.; супровідний лист № 137, на 1 арк.; додаткова угода № 1 до Договору № 59 - Б, на 1 арк.; розрахункова накладна № 2232 від 19.06.20 на 1 арк.; розрахункова накладна № 2004 від 29.05.20 на 1 арк.; розрахункова накладна №1611 від 28.04.20 на 1 арк.; розрахункова накладна №1632 від 28.04.20 на 1 арк.; розрахункова накладна №1597 від 27.04.20 на 1 арк.; розрахункова накладна №1692 від 04.05.20 на 1 арк. Слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що зазначене майно, як речовий доказ в кримінальному провадженні матеріалами клопотання не підтверджено, те що слідчим в клопотанні не доведено, що зазначене вилучене під час обшуку майно було використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що вилучені речі, містять на собі сліди кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_6 про накладення арешту на предмети із забороною їх використання та розпорядження, а саме: зошит з нотатками у клітинку на 48 арк., що містить напис: «ABSTRACT»; блокнот з нотатками у клітинку, на 80 арк., що містить напис: «ORIENTAL NETBOOK PATERNS»; зошит з нотатками у клітинку на 96 арк., що містить напис: «SPORT CARS»; зошит з нотатками у клітинку на 96 арк., що містить напис чорнилом синього кольору: «Полирофга»; зошит з нотатками у клітинку на 96 арк., що містить напис чорнилом синього кольору: «Аптекар блок»; зошит з нотатками у клітинку на 48 арк., що містить напис чорнилом синього кольору «Експорт 02.19 p.»; товарно-транспортна накладна № 017003 на 1 арк.; розрахункову накладну № 363 від 28.01.19 на 1 арк.; розрахункову накладну №2774 від 16.07.19 на 1 арк.; розрахункова накладна №2736 від 15.07.19 на 1 арк.; титульна обкладинка з назвою: «Накладні самокопіювальні», на звороті якої містяться написи чорнилом синього кольору, на 1 арк.; договір купівлі-продажу № 114- Б від 11.07.19 на 2 арк.; чек АТ КБ ПриватБанк на 1 арк.; блокнот у клітинку сірого кольору, 1 шт.; блокнот у лінію на 80 арк., 1 шт.; договір купівлі-продажу № 104 - Б від 30.03.20 на 2 арк.; договір купівлі-продажу №156 - Б, від 01.11.19 на 2 арк.; договір купівлі-продажу № 59 - Б від 27.12.19 на 2 арк.; супровідний лист № 137, на 1 арк.; додаткова угода № 1 до Договору № 59 - Б, на 1 арк.; розрахункова накладна № 2232 від 19.06.20 на 1 арк.; розрахункова накладна № 2004 від 29.05.20 на 1 арк.; розрахункова накладна №1611 від 28.04.20 на 1 арк.; розрахункова накладна №1632 від 28.04.20 на 1 арк.; розрахункова накладна №1597 від 27.04.20 на 1 арк.; розрахункова накладна №1692 від 04.05.20 на 1 арк. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що зміст ст.ст.170-173 КПК України не передбачає обов`язкового зазначення у клопотанні інформації про визнання вилученого майна речовими доказами. Вказує, що в його клопотанні наведено достатню сукупність підстав вважати, що вищевказане майно є доказами вчинення злочину та містить ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення неможливості приховування тимчасово вилучених речей, їх псування, знищення перетворення чи відчуження, просить накласти на них арешт.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги з викладених в ній мотивів, просив її задовольнити. Власник майна ОСОБА_7 та представник власника майна ОСОБА_8 заперечили проти апеляційної скарги прокурора, просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно ч.2 ст.171 КПК України У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Як передбачено ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При цьому частиною другою даної норми передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування а/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, вирішуючи клопотання про арешт майна, вказаних вимог процесуального закону дотримався та прийшов до обгрунтованого та законного рішення про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на вказане в цій ухвалі майно, вилучене 23.06.2020 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з доданих до клопотання слідчого матеріалів, у провадженні СВ УСБ України в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001 від 03.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.191 та ч.4 ст.240 КК України.

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене 23.06.2020 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовано тим, що проведеним оглядом встановлено, що виявлені та вилучені під час вищевказаного обшуку речі та документи, містять відомості про отримання та подальшу реалізацію ФОП ОСОБА_7 природного каміння. В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 отримав природне каміння у ТОВ КЛМ «Гранресурс» в період відсутності в останніх спеціального дозволу на користування надрами, що може свідчити про його незаконне походження. Зазначені документи та чорнові записи мають суттєве значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, так як містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, тобто містять ознаки речових доказів.

Однак, як вбачається з матеріалів провадження витягу з ЄРДР в кримінальному провадженні №0000001 від 03.01.2020 року (а.п.65) та встановлено слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту, дане провадження порушено за фактом того, що службові особи, які здійснюють підприємницьку діяльність на території Житомирської області, за попередньою змовою з рядом підконтрольних суб`єктів господарювання, організували протиправний механізм привласнення грошових коштів керівниками зазначених суб`єктів господарювання при реалізації природнього каменю за кордон, шляхом зловживання своїм службовим становищем через зниження вартості товару, складання та подання документів з ознаками фіктивності, що спричинило шкоди державним інтересам, сума встановлюється.

При цьому, як вірно встановлено слідчим суддею, та перевірено колегією суддів під час апеляційного провадження, зі змісту вилучених під час обшуку та належних ОСОБА_7 документів, а саме фінансово-господарських та чорнових записів (а.п.50-63), в них не міститься жодних даних про господарські стосунки ФОП ОСОБА_7 з ТОВ «КЛМ Гранресурс» та іншими фізичними особами-підприємцями, а також здійснення ФОП ОСОБА_7 зовнішньоекономічної діяльності по поставках природного каменю за кордон., як не міститься також і даних, яке відношення ОСОБА_7 має до тих обставин вчинення можливих протиправних дій, відомості про які внесенні в ЄРДР в даному кримінальному провадженні.

Крім того, до клопотання про накладання арешту на майно, а також в судове засідання при розгляді слідчим суддею даного клопотання, прокурором не було надано постанови про визнання вилученого майна речовимм доказами. В ході апеляційного розгляду прокурором не було доведено, які ознаки, притаманні речовим доказами, мають речі, на які просять накласти арешт.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про арешт майна та апеляційна скарга прокурора не містять доведених правових підстав для накладення арешту на вилучене під час обшуку та належне ФОП ОСОБА_7 , тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку про відмову в його задоволенні.

Доводи прокурора з приводу того, що КПК України не передбачено обов`язкового зазначення у клопотанні інформації про визнання вилученого майна речовими доказами, а в його клопотанні наведено достатню сукупність підстав вважати, що вищевказане майно є доказами вчинення злочину та містить ознаки речових доказів у кримінальному провадженні є необгрунтованими, з огляду на наведені вище обставини.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора, а саме те, що існує достатня сукупність підстав вважати, що вищевказане майно є доказом вчинення злочину та містить ознаки речових доказів, що ФОП ОСОБА_7 з огляду на викладені в клопотанні обставини має відношення до обставин вчинення протиправних дії, відомості про які внесено в ЄРДР в даному кримінальному провадженні, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду ухвали слідчого судді та спростовуються матеріалами провадження. Підстав для задоволення апеляційної скарги з мотивів, наведених в ній, колегія суддів наразі не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 23.06.2020 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: