Номер провадження1-кп/447/312/20
Справа №447/2295/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2020 року Миколаївський районний суд Львівської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві Львівської області кримінальне провадження №0000274 внесене в ЄРДР 06.08.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше судимого Миколаївським районним судом Львівської області 12.03.2020р. за ст.382 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн., розлученого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні неповнолітню дитину,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.382 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 / постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 21.11.2019р. за №447/2434/19 , яка набрала законної сили 03.12.2019р. був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 років.

Вироком Миколаївського районного суду від 12.03.2020р. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за фактом невиконання постанови суду, що набрала законної сили, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 8500 гривень 00 копійок.

ОСОБА_4 діючи умисно та достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, з метою її невиконання, хоча маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 05.08.2020 о 12 год. 10 хв., керував автомобілем марки «ВАЗ 2108», із державним номерним знаком « НОМЕР_1 », рухався по пр. Шевченка у м. Новий Розділ Львівської області, з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився. За порушення Правил дорожнього руху України, щодо нього винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 05.08.2020 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 124 КУпАП, а також складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. З ст. 130 КУпАП від 05.08.2020.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи особою раніше судимою за вчинення злочину передбаченого ст. 382 КК України , умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 382 КК України.

В пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.382 КК України ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, розкаявся у скоєному.

Суд, заслухавши і перевіривши в судовому засіданні пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 вважає доведеною його винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину та беручи до уваги, що прокурор також не оспорює фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий Миколаївським районним судом Львівської області 12.03.2020р. за ст.382 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн., має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризуються позитивно, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, як обставини, які пом`якшують покарання. Обставини, що обтяжують покарання відсутні, тому суд вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, а вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 12.03.2020р. виконувати окремо.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 12.03.2020р. яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 ( вісім тисяч п`ятсот) гривень виконувати окремо.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1