Номер провадження: 11-кп/813/1816/20
Номер справи місцевого суду: 510/444/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ренійського райсуду Одеської області від 02.06.2020 року в межах кримінального провадження №0000031 від 30.01.2020 р. відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новосільське Ренійського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.11.2009 р. Ренійським райсудом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік;

- 23.06.2010 р. Ренійським райсудом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 14.10.2010 р. Ренійським райсудом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 19.02.2013 р. на підставі постанови Бережанського райсуду Тернопільської області від 11.02.2013 р. умовно-достроково на невідбутий строк покарання 2 роки 4 місяці 12 днів;
-19.06.2019 р. Ренійським райсудом Одеської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту, звільнився 19.08.2019 р. за відбуттям строку покарання;
- обвинуваченого у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислено з 14.04.2020 р., залишивши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 03.06.2020 р. виправлено допущену в частині другій резолютивної частини оскаржуваного вироку описку, змінивши запис дати «14.04.2020 р.» на правильний «14.02.2020 р.».

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 29.01.2020 р. приблизно о 18 год. він, діючи умисно, з корисних мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, через незачинену хвіртку увійшов на подвір`я будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , та далі, через незачинені вхідні двері проник до вказаного будинку, де з приміщення кухні таємно викрав грошові кошти у сумі 4500 грн. та дві жіночі сумки (чорного та бежевого кольору), вартістю 40 грн., завдавши потерплій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4540 грн. та з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, у подальшому розпорядившись ним на свій розсуд.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що вважає оскаржуваний вирок суду занадто суворим та невмотивованим, зокрема, суд не врахував того, що він визнав свою провину, щиро розкаявся, посилання суду на його негативну характеристику не відповідають дійсності, а також судом не було встановлено конкретних обставин злочину, суд вдався до загального опису подій без їх конкретизації.

Посилаючись на викладені обставини, обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити призначене йому покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається із журналу судового засідання (а.с. 104-105; 130-131) та мотивувальної частини вироку суду першої інстанції (а.с. 134), обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та фактичних обставин справи не оспорював, внаслідок чого суд, за погодженням з учасниками судового розгляду, дійшов висновку про необхідність дослідження письмових доказів в повному обсязі.

Отже, враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло.

Що стосується доводів обвинуваченого про надмірну суворість призначеного йому покарання, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд 1-ої інстанції, на виконання приписів зазначеної норми кримінального закону, зазначив, що приймає до уваги: характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, відсутність матеріальних претензій у потерпілої, визнання обвинуваченим вини та каяття, а також характеристику особи обвинуваченого, зокрема, те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, після відбуття покарання у виді позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, будучи звільненим умовно-достроково, знову неодноразово вчиняв тяжкі злочини проти власності, за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вчинення правопорушень. На теперішній час у провадженні суду 1-ої інстанції перебуває ще ряд обвинувальних актів, за якими ОСОБА_7 також обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів проти власності.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до положень ст. 66 КК України, судом було віднесено щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом встановлено не було.
Окрім того, судом 1-ої інстанції також було враховано досудову доповідь Ренійського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до якої обвинувачений має високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.
Суд апеляційної інстанції вважає, що, врахувавши сукупність зазначених обставин, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, характеристику особи обвинуваченого, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку із чим колегія суддів вважає доводи його апеляційної скарги про призначення надто суворого покарання безпідставними.
Колегія суддів критично відноситься до тверджень обвинуваченого про те, що посилання суду на його негативну характеристику не відповідають дійсності, оскільки, відповідно до наявної в матеріалах провадження характеристики, наданої Плавнівським сільським головою ОСОБА_9 (а.с. 72), гр. ОСОБА_7 , як мешканець с. Плавні Ренійського р-ну Одеської обл. характеризується загалом негативно, зокрема, офіційно не працевлаштований, підробляє випадковими заробітками, неодружений, легко піддається впливу оточуючих, часто потрапляє в неприємні ситуації.

Що стосується посилань ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що не було встановлено конкретних обставин злочину та суд вдався до загального опису подій без їх конкретизації, апеляційний суд наголошує на тому, що під час судового розгляду кримінального провадження в суді 1-ої інстанції обвинувачений свою провину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та зазначив, що не заперечує фактичні обставини, встановлені в обвинувальному акті (а.с. 104-105), у зв`язку із чим суд дійшов висновку про необхідність дослідження лише письмових доказів в повному обсязі.

Відповідно до припису п. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Отже, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та оцінивши обставини, що пом`якшують покарання останнього, а також характеристику його особи, призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 373, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ренійського районного суду м. Одеси від 02.06.2020 року, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4