Справа № 333/154/20
Провадження № 1-кп/333/317/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заявлені по кримінальному провадженню №0004007, відомості про яке внесені до ЄРДР 17 листопада 2019 р., за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України. В межах даного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2020 р. строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 продовжений до 14.09.2020 р. З об`єктивної причини, а саме необхідності дослідження доказів по справі в повному обсязі, суд не має можливості розглянути цю справу в строк до 14.09.2020 р.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ще на 60 діб, пославшись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначив, що інші альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували відносно задоволення клопотання прокурора, вважають, його необґрунтованим. Зі свого боку, звернулись до суду з клопотанням про зміну даного запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.
Представник потерпілого просив розглянути дане клопотання на розсуд суду.

Колегія суддів, вислухав пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, думку представника потерпілого, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України при наступних обставинах.

16 листопада 2019 року о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я з пов`язаним з проникненням у житло за попередньою змовою групою осіб на потерпілого ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, разом з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, знаходячись біля будинку № 1 по вулиці Олімпійській у м. Запоріжжі, розподіливши між собою злочинні ролі, чекали на потерпілого. Коли потерпілий ОСОБА_9 сів у свій автомобіль «Мерседес 8 500», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 відчинив водійські двері та наніс потерпілому не менше двох ударів руками в область голови та тулуба. Після чого продовжуючи свій злочинний намір вивезли потерпілого за межі м. Запоріжжя, та в подальшому з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, шляхом демонстрації ножа, який був ним заздалегідь заготовлений, незаконно заволодів ключами від квартири яка перебуває у власності у потерпілого ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , тим самим отримав доступ до житла та грошових коштів в сумі 6000 доларів США, що станом на 16.11.2019 року складає 144780 гривень.
16 листопада 2019 року о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб дані яких в ході досудового розслідування не встановлені, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я, знаходячись біля будинку № 1 по вулиці Олімпійській у м. Запоріжжі, розподіливши між собою злочинні ролі, чекали на потерпілого при цьому, визначивши для себе предмет злочинного посягання автомобіль марки «Мерседес 8 500», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, який належить ОСОБА_9 . Коли потерпілий ОСОБА_10 сів у свій автомобіль «Мерседес 8 500», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 відчинив водійські двері та наніс потерпілому не менше двох ударів руками в область голови та тулуба, де спільно з невстановленими особами сіли до вказаного автомобіля в який силою затягнули до салону вищевказаного автомобіля потерпілого ОСОБА_9 де в подальшому під загрозою ножа утримували останнього. Потім ОСОБА_6 сів за кермо, запустив двигун автомобіля та почав рух.
16 листопада 2019 року о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне позбавлення волі та викрадення людини, діючи за попередньою змовою групою осіб дані яких в ході досудового розслідування не встановлені, знаходячись біля будинку № 1 по вулиці Олімпійській у м. Запоріжжі, розподіливши між собою злочинні ролі, чекали на потерпілого. Коли потерпілий ОСОБА_9 сів у свій автомобіль «Мерседес 8 500», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 відчинив водійські двері та наніс потерпілому не менше двох ударів руками в область голови та тулуба. Після чого продовжуючи свій злочинний намір вивезли потерпілого за межі м. Запоріжжя, всупереч його волі.
За вчинення вищевказаних особливо тяжких кримінальних правопорушень передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.
У рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, інших законних джерел доходу не має, не одружений, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, за місцем реєстрації не мешкає. Дані обставини свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків, які б в значній мірі гарантували виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, при цьому з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на розгляді декількох судів (Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області (провадження 937/334/20) та Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (провадження №331/4347/17) перебувають провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів.

Також з матеріалів цієї справи вбачається, що інкриміновані ОСОБА_6 , в межах даного кримінального провадження, злочини, вчинені 16.11.2019 р., тобто під час дії запобіжного заходу у вигляді застави відносно останнього по іншому кримінальному провадженню.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів погоджується з прокурором, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України (переховування від суду, вчинення нових злочинів, незаконний вплив на свідків, які наразі ще не всі допитані), продовжують існувати і на теперішній час. Враховуючи, що потерпілий наразі вже допитаний судом, заявлений прокурором ризик щодо можливого незаконного впливу обвинуваченим на потерпілого є безпідставним.

Враховуючи особу обвинуваченого, а також суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у випадку доведеності його вини у інкримінованих йому злочинів, характер висунутого йому обвинувачення, колегія суддів приходить до висновку, що є підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ще на два місяці, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганням спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків по справі, недопитаних судом.

Даний запобіжний захід є ефективним, співмірним з існуючими ризиками та тяжкістю інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень. Дані про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.
Заявлене обвинуваченим та його захисником клопотання про зміну цього запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід необґрунтоване належним чином. Захисником обвинуваченого надано суду довідку, видану ЖБК №4 від 25.08.2020 р., відповідно до якої родина ОСОБА_11 , в тому числі обвинувачений ОСОБА_6 , мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , без реєстрації. Суд критично відноситься до даної довідки, оскільки захисником не надано доказів, що обвинувачений чи члени його родини є власниками даного житла, підтверджених відомостей про власника квартири суду не надано. В довідці відсутні відомості на яких законних підставах обвинувачений ОСОБА_6 , та з якого часу, мешкає в цій квартирі. Відомості про згоду власника даного житла на перебування обвинуваченого під домашнім арештом у належній йому квартирі, суду не надані. Отже, суду не надані підтверджені гарантії, які б переважали встановлені ризики, у зв`язку з чим, до обвинуваченого ОСОБА_6 не може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотань обвинуваченого та його захисника необхідно відмовити.
Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, поєднаних із застосуванням насильства, колегія суддів скориставшись своїм правом, передбаченим ч. 4 ст. 183 КПК, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 331, 372, 392 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про зміну обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме: з 26.08.2020 року по 25.10.2020 року.
Строк дії даної ухвали до 25.10.2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя, протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3