Провадження №1-кс/752/8699/20
У Х В А Л А
про арешт майна

16.11.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши внесене в кримінальному провадженні № 0002286 від 08.11.2020 року слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , клопотання про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

09 листопада 2020 року слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором ідділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого 07.11.2020 року.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні Другого слідчого відділу ТУ ДБР в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0002286 від 08.11.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

З метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення або відчуження, слідчий просить накласти арешт на майно, зазначене у клопотанні.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд встановив наступне.

08.11.2020 року у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України з метою недопущення знищення слідів вчинення кримінального правопорушення та врятування майна, що має суттєве значення для здійснення досудового розслідування, проведено огляд місця події - кабінету №213 Святошинського УП ГУ НП в м. Києві за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 109.

Відповідно до Інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також офіційного веб-сайту ГУНП у м. Києві, Святошинське УП ГУНП у м. Києві розташоване за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 109, є структурним підрозділом ГУНП у м. Києві.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

При здійсненні огляду було відшукано та вилучено майно, перелік якого наведено у клопотанні слідчого. Факт вилучення такого майна підтверджується протоколом обшуку від 08.11.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2, 3 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Постановою від 08.11.2020 року слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_3 вилучені речі визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0002286.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачалось, що майно, вилучене під час проведення обшуку, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно, зокрема чорний полімерний пакет з логотипом марки «БМВ», у якому містяться пара кросівок чорного кольору та джинси чорного кольору, які можуть належати ОСОБА_5 , та кайданки металеві сріблястого кольору з написами «ТП1402» та «вироблено в Україні».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя