Справа № 461/9543/20
Провадження № 1-кп/461/742/20
УХВАЛА

судового засідання

27.11.2020 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.185, ч.5 ст.27, ч.2 ст.361 КК України,

встановив:

у провадження судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000916 від 12.05.2020 року, згідно якого ОСОБА_10 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.185, ч.5 ст.27, ч.2 ст.361 КК України.

У межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 липня 2020 року щодо ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в розмірі 5 880 000 гривень, який продовжено до 03.12.2020 року.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження дії раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу, з підстав, які стали причиною обрання такого запобіжного заходу, зазначивши, що ризики враховані при обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого не відпали і продовжують мати місце станом на момент розгляду даного клопотання.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні клопотання заперечили, посилаючись на необґрунтованість клопотання. Вказали, що вважають заявлене клопотання безпідставним та необґрунтованим.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Розглядаючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд враховує положення ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, а також частини 2 ст. 29 Конституції України. Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини. ьЧастиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При вирішенні питання продовження строку дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає, що дослідження обставин справи на даний час не розпочалось, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу на даний момент продовжують існувати та не зменшились, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження. Відтак мають місце достатньо висока вірогідність переховування від суду, знищення, та спотворення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, впливу на учасників кримінального провадження, що підтверджує ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості клопотання не спростовують наведених вище обставин. Переконливих доказів того, що до обвинуваченого можна застосувати більш м`який запобіжний захід, з огляду на наведені ризики, стадію провадження та відомості про соціальні зв`язки обвинуваченого в ході розгляду клопотання не здобуто.

Крім того, доводи сторони захисту щодо невідповідності поданого клопотання положенням КПК України, відхиляються судом, оскільки, як вже зазначив суд, положеннями ч.3 ст. 315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, а за відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.Таким чином, закон надає право учасникам кримінального провадження заявляти клопотання про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться запобіжні заходи. У разі відсутності таких клопотань ст. 315 КПК України встановлює, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим. Отже, оскільки дані положення визначають продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження це не звільняє суд при розгляді даного питання у підготовчому провадженні обов`язку дотриматись процедури визначеної розділом ІІ КПК України щодо порядку застосування, в тому числі продовження запобіжного заходу, посилання на які міститься у ст. 315 КПК України. Зокрема, наведені положення покладають на прокурора обов`язок подати суду клопотання з дотриманням положень встановлених у розділі ІІ КПК України.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги обставини, які вказують на доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам. Обставин, які виключають утримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора судом не встановлено.

Водночас, доводи прокурора про необхідність застосування практики Європейського Суду з прав людини є важливим аспектом захисту прав людини, але в даному кримінальному провадженні посилаючись на зазначену в клопотанні практику Європейського Суду з прав людини прокурор намагається використати її не на користь особи, а з метою обтяження та погіршення її становища, а саме застосування більш суворого запобіжного заходу, що може становити ризики для справедливості кримінального провадження та дотримання прав, свобод та законних інтересів його учасників, відтак такі доводи прокурора відхиляються судом.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_10 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження. Крім того, суд не вбачає підстав для зменшення розміру застави. Таким чином, суд вважає, що підстави для продовження дії раніше обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого не відпали, вищенаведені ризики продовжують існувати, а тому наявна необхідність у продовженні такого запобіжного заходу із зазначенням відповідного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 315 КПК України, суд -

постановив:

Продовжити щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з визначенням застави в розмірі 5 880 000 гривень.

Строк дії ухвали становить 60 днів з моменту її проголошення, тобто до 25 січня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1