1Справа № 335/7240/20 1-кп/335/809/2020
УХВАЛА
2 вересня 2020 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2020 у даному кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до розгляду у судовому засіданні. Також заявив клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтував наявністю щодо останнього ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливістю застосування альтернативних запобіжних заходів.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти призначення кримінального провадження до розгляду у судовому засіданні, своєю чергою адвокат ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії слідчого та рішення прокурора в порядку ч. 2 ст. 302 КПК України, які полягають в наступному.
Крім того, адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акту через невідповідність його вимогам Кримінального процесуального кодексу України, яке було підтримано обвинуваченим. Клопотання мотивував тим, що в даному обвинувальному акті відсутня дата його складення, та в реєстрі, доданому до акту вказано прокурора ОСОБА_7 , який затвердив обвинувальний акт, однак безпосередньо обвинувальний акт затвердив прокурор ОСОБА_3 .
Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вислухав думку прокурора щодо скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на дії слідчого та рішення прокурора в порядку ч. 2 ст. 302 КПК України, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, має право призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, та на підставі п. 5 ч. 2 ст. 315 КПК України суд вчиняє інші дії для підготовки до судового розгляду.
Пунктом 9 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити: дату та місце його складення та затвердження, та п.1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додаються реєстр матеріалів досудового розслідування.
Отже, твердження адвоката ОСОБА_5 про невідповідність обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України не знайшли свого підтвердження в підготовчому судовому засіданні та спростовуються встановленими судом вищенаведеними фактами.
Далі, з метою підготовки кримінального провадження до судового розгляду, суд вислухав доводи скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на дії слідчого та рішення прокурора в порядку ч. 2 ст. 302 КПК України, обґрунтування якої приведені вище, вислухав думку прокурора, яка просила відмовити в задоволенні даної скарги, посилаючись на те, що предметом її оскарження є такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши надані матеріали, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до глави 26 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого а прокурора, які зазначені у ч. 1 до ст. 303 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Статтею 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. А досудове слідство це форма досудового розслідування, , в якій здійснюється розслідування злочинів.
Діяльність органів досудового слідства й дізнання щодо розслідування злочинів передбачає різноманітні дії, що врегульовані кримінально-процесуальним законом. У зв`язку з цим, їх називають процесуальними. Активний пошуковий характер процесу розслідування, що пов`язаний зі збиранням, перевіркою, оцінюванням і використанням доказів, зумовлює виконання слідчим комплексу процесуальних дій.
Главою 24 КПК України регламентовано закінчення досудового розслідування та продовження строку досудового розслідування, зокрема, статтею 294 КПК України визначено, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу, а статтею 295 цього кодексу встановлений порядок продовження строку досудового розгляду.
Отже, з наведеного, суд вважає, що продовження строку досудового розслідування є процесуальною дією, яку орган досудового слідства зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. А тому, твердження адвоката, що зазначені в скарзі дії слідчого та рішення прокурора щодо порушення порядку продовження строків досудового розслідування можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314316 цього Кодексу, є хибними і не приймаються судом. Суд вважає, що оскаржені адвокатом дії слідчого та рішення прокурора є предметом оскарження під час досудового розслідування і охоплюються правилами ч. 1 ст. 303 КПК України, ані ч. 2 ст. 303 КПК, як вважає адвокат. За таких підстав скарга підлягає поверненню заявникові.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
Обвинувальний акт складено відповідно до вимог статті 291 Кримінального процесуального кодексу України.
Відсутні підстави для повернення обвинувального акта прокурору, закриття або зупинення кримінального провадження.
З метою підготовки кримінального провадження до судового розгляду судом визначено дату та місце проведення судового розгляду, з`ясовано, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд, з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, та вчинені інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, який проводити за участі прокурора, обвинуваченого та його захисника.
Вирішуючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд виходить з наступного.
Як випливає з Реєстру матеріалів досудового розслідування, 04.06.2020 до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.08.2020, з визначенням застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Можливості продовження запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування, під час підготовчого судового засідання КПК України не передбачено.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Клопотання прокурора мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність, впливати на свідків, ухилятися від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Як випливає з обвинувального акта та клопотання прокурора, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше був засуджений за корисливий злочин проти власності за ч. 2 ст. 185 КК України.
Щодо існування ризиків, суд вважає, що з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у виді можливості переховуватися від суду обвинувачений з метою уникнути покарання у виді позбавлення волі може ухилитись від суду. Цей ризик підтверджується також тим, що ОСОБА_4 вчинив злочин знаходячись на іспитовому строку, що вказує на неможливість звільнення його від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України.
Реальним, на переконання суду, є ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у виді можливості вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше судимий за корисливий злочин проти власності за ч. 2 ст. 185 КК України. Наразі обвинувачується у вчиненні корисливого злочину у сфері обігу наркотичних засобів.
Крім того, вік та стан здоров`я ОСОБА_4 дозволяють та не перешкоджають обранню відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про розмір застави, суд враховує обставини кримінального провадження, кримінальне покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним за вчинення тяжкого кримінального правопорушення. Беручи до уваги, що підозрюваний має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 . Як встановлено в ході підготовчого судового засідання, обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання в м. Запоріжжя, має на утриманні неповнолітню доньку, яку виховує без матері, проживає разом із батьком похилого віку, отже він, на думку суду має стійкі соціальні зв`язки, має заробіток.
На підставі ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Враховуючи конкретні обставини даного провадження, суд вважає, що застава у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 100 грн. 00 коп., достатньою мірою зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.
З наведених підстав, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави.
Керуючись ст.ст. 183, 291, 314316, 372 КПК України, суд
Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про порушення порядку продовження строків досудового розслідування повернути заявникові.
Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору залишити без задоволення.
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 вересня 2020 р. об 11:00 год. в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Судовий розгляд у кримінальному провадженні проводити за участю обвинуваченого, захисника, прокурора, яких попередити про дату, час та місце проведення судового розгляду.
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 31 жовтня 2020 р. включно.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту в якому проживає без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з експертами чи свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк два місяці з моменту звільнення з-під варти.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.
Роз`яснити ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинуваченим, останній вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії цієї ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 2 вересня 2020 р.

Повний текст ухвали оголошений 7 вересня 2020 р. о 10:30 год.

Суддя ОСОБА_1