Провадження №1-кс/523/31/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , заявниці ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 від 30.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000745 від 17.02.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 подала скаргу на постанову дізнавача СД Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 від 30.10.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000745 від 17.02.2017 року.

Як вбачається з заявленої скарги, предметом оскарження є постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 30.10.2020 року, яка на думку скаржниці, яка подала скаргу є незаконною, оскільки на її думку про кримінальному провадженню не проведено ряд процесуальних дій.

В ході судового розгляду ОСОБА_4 підтримала скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення скарги пояснивши, що постанова дізнавача винесена законно. Оскільки досудове розслідування проведено відповідно до вимог чинного КПК. Крім того, звернула увагу, що було допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтвердили пояснення ОСОБА_10 , який пояснив, що не наносив жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . А свідки, що могли б підтвердити версію ОСОБА_4 відсутні.

Заслухавши пояснення прокурора, взявши до уваги позицію заявниці, дослідивши матеріали скарги з додатками, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 слід відмовити у задоволенні скарги.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. (ст. 8 КПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що дізнавачем СД Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області були розглянуті матеріали кримінального провадження №0000745 від 17.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою вказаного слідчого від 30.10.2020 року було закрито назване вище кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Закриваючи провадження слідчий керувався ч. 1 ст. 284 КПК України.

У відповідності до ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Пункт 3 частини 1 статті 303 та частина 1 статті 304 КПК України, надають право заявнику подати до суду скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження протягом 10 днів з моменту отримання постанови.

Зважаючи на викладені обставини (факти) в скарзі, враховуючи наведені законодавчі норми, скаржник який є представником потерпілого, має право оскаржити постанову про закриття кримінального провадження.

З матеріалів скарги та постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що дізнавачем досудове розслідування проведено із достатнім з`ясуванням всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

При прийнятті рішення слідчим про закриття кримінального провадження в повній мірі досліджені, належним чином перевірені показання всіх опитаних осіб по кримінальному провадженню, які повідомили про обставини події. Пояснення вказаних осіб не є суперечливими та узгоджуються із іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя, заслухавши учасників розгляду, ознайомившись зі змістом скарги, дійшов висновку, що дізнавачем було повно та неупереджено проведено досудове розслідування, постанова про закриття провадження є законною. Доводи скаржниці про те, що слідчим належним чином не мотивовано та не обґрунтовано рішення, а саме вона не погоджується з тим, що досудове розслідування проведено не в повному обсязі ні чим не доведено.

Статтею 286 КК України передбачено, що кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, наступає якщо спричинено потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а також ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим вірно дано оцінку в постанові щодо відсутності складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 40 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Таким чином, встановлено, що в ході досудового розслідування, дізнавачем були проведені всі можливі та необхідні слідчі дії, які були спрямовані на отримання доказів у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останнім прийнято обґрунтоване, на законних підставах рішення про закриття кримінального провадження.

За наведених обставин, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 від 30.10.2020 року про закриття кримінального провадження №0000745 від 17.02.2017 року, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з моменту отримання до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1