ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 649/333/20 Головуюча в 1 інстанції ОСОБА_1 Номер провадження 11-кп/819/818/20 Доповідач ОСОБА_2 Категорія: продовження запобіжного заходу УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2020 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: - секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 , ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 15 серпня 2020 року, включно.
Ухвалою вищевказаного суду від 16 червня 2020 року продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 15 серпня 2020 року, включно.
Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі адвокат просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 відмовити.
Апеляційна скарга мотивована доводами про необґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Зокрема, апелянт зазначає про те, що прокурором не надавалися під розписку копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_8 , та він не мав уявлення у чому обвинувачується, що свідчить про істотне порушення його права на захист.
Крім того, апелянт вказує, що під час розгляду справи судом не роз`яснено ОСОБА_8 суть пред`явленого йому обвинувачення.
Також, звертає увагу, що клопотання про допит начальника Великолепетиського ВП ГУНП України в Херсонській області було залишено поза увагою.
Крім того, апелянт зазначає, про те, що у матеріалах справи відсутні, а прокурором не надано будь-які фактичні дані, щодо наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які б виправдовували продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки скарг від потерпілої та свідків щодо впливу на них з його боку не надходило.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як убачається з матеріалів провадження в провадженні Великолепетиського районного суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 3
У відповідності до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не закінчено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.
Приймаючи рішення щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_8 визначено на стадії досудового розслідування.
На цій стадії судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту апеляційний суд не вправі вирішувати питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення, які повинен вирішити суд першої інстанції по суті висунутого обвинувачення особі, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника щодо законності підстав набуття ОСОБА_8 процесуального статусу обвинуваченого та інші питання з цим пов`язані, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого є неспроможними та підлягають процесуальній оцінці під час ухвалення рішення за результатами розгляду кримінального провадження по суті..
Крім того, перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_8 не працевлаштований та неодружений, відсутні відомості про наявність у нього постійного, законного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, що свідчить про його стійку схильність до протиправної поведінки та наявність ризиків вчинення інших злочинів, можливість переховування від суду, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Наведені відомості дають підстави для висновку про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки таке рішення не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на стадії судового розгляду.
Саме продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Обставини, на які посилається адвокат в апеляційній скарзі, були відомі суду першої інстанції на час розгляду клопотання та цілком враховані при прийнятті відповідного процесуального рішення.
Незгода захисника обвинуваченого з позицією прокурора у кримінальному провадженні не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Великолепетиського районного суду Херсонської області від 16 червня 2020 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 15 серпня 2020 року, включно - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: