Провадження № 1-в/592/562/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 в порядку виконання вироку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 18.11.2019 вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, зараховано на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.09.2018 по день набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 28.05.2020.
Тимчасово перебуваючи у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» засуджений подав клопотання про застосування положень ст.ст. 100, 101 КВК України, тобто щодо зміни умов тримання або переведення до дільниці соціальної реабілітації. Клопотання мотивує тим, що за період відбування покарання в установі характеризується позитивно, додержується встановленого порядку, розпорядок денний не порушує.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав. Вважає, що має право на пом`якшення покарання. Також пояснив, що не бажає їхати у колонію, хоче добути покарання у слідчому ізоляторі.

Прокурор вважав, що немає підстав для задоволення клопотання засудженого, оскільки його клопотання не підсудне Ковпаківському районному суду м.Суми.

Загалом порядок відбування покарання врегульовано КВК України. Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними.(ч. 2 ст. 1 Кодексу)

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно ст. 86 КВК України засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у колоніях. У зазначених установах засуджені відбувають покарання з певними умовами і обмеженнями з застосуванням виховного впливу.

Положення ст.ст. 100, 101 КВК України визначено порядок переведення засуджених до дільниці соціальної реабілітації або з приміщень чи колоній за рівнем безпеки.

Відповідно до положень п. 14 ч. 1 ст. 537, п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про виконання вироку вирішуються судом який ухвалив вирок або судом за місцем відбування покарання.

Поряд з цим у статті 537 КПК України визначено виключний перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, і питання про застосування ст.ст. 100, 101 КВК України до такого переліку не належить.

Згідно особової справи засудженому ОСОБА_4 визначено місце відбування ДУ «Харківська виправна колонія № 43». У ДУ «Сумський слідчий ізолятор» засудженого тимчасово переміщено ухвалою Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 23.07.2020 для ознайомлення зі справою.

Згідно ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий ізолятор є установою попереднього ув`язнення.

З наведеного у сукупності вбачається, що засуджений з порушенням підсудності звернувся до Ковпаківського районного суду м.Суми, оскільки клопотання належать до підсудності суду за місцем відбування покарання тобто за місцем розташування колонії. Поряд з цим засуджений подав клопотання яке не належить до розгляду суду у порядку виконання вироку.

Перебування засудженого у слідчому ізоляторі не дає законних підстав для зміни підсудності його заяв поза територією установи виконання покарань. Більше того вбачається, що засуджений штучно ухилився від відбування покарання у колонії з відповідним залученням до праці та виховного впливу. З особової справи вбачається, що засуджений штучно домігся залишення у слідчому ізоляторі, чим фактично ухилився від належних умов відбування покарання у колонії. Це певною мірою вказує на те, що засуджений не становиться на шлях виправлення, хоча і немає зауважень з боку адміністрації слідчого ізолятору.

Загалом з наведеного вбачається, що немає законних підстав для задоволення клопотання засудженого.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 в порядку виконання вироку.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1