Провадження №1-кп/127/796/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прямобалка Арцизького району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, працюючого водієм без офіційного оформлення трудових відносин, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002730 від 20.12.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 20.12.2019 в період часу з 04:25 по 05:30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово висловив пропозицію службовим особам - поліцейському роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанту поліції ОСОБА_7 та поліцейському роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшому сержанту поліції ОСОБА_8 про надання неправомірної вигоди в сумі 200 гривень за непритягнення його (тобто ОСОБА_4 ) до адміністративної відповідальності за наступних обставин.
Так, поліцейськими роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції ОСОБА_7 та поліцейським роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_8 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, відповідно до Дислокації сил та засобів роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області в складі екіпажу автопатруля «Юнкер - 105», на службовому автомобілі марки «Toyota» моделі «Prius», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснювалося патрулювання по маршруту патрулювання у місті Вінниці.
В ході патрулювання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 близько 04:25 год. 20.12.2019 за адресою: вул. Привокзальна, 9А, в м. Вінниці на підставі ст.ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено автомобіль «RENAULT PREMIUM 380/19», державний номерний знак, НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 .
У подальшому, в момент, коли сержантом поліції ОСОБА_7 на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, складались матеріали про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 , підійшов до старшого сержанта поліції ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_4 усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 222 КУпАП уповноважені на розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 КУпАП, та накладення стягнення шляхом винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, та згідно ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, , не звертаючи уваги на неодноразові попередження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, у ході діалогу, діючи умисно, неодноразово, 20.12.2019 в період з 04:25 по 05:30 год., перебуваючи за адресою: вул. Привокзальна, 9А, в м. Вінниці, запропонував вказаним працівникам поліції грошові кошти в сумі 200 гривень, тим самим висловивши пропозицію про надання неправомірної вигоди з метою уникнення відповідальності та невинесення відносно нього постанови за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП, та нескладення протоколу про таке адміністративне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочини за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: 20.12.2019 він їхав на службовому автомобілі «RENAULT PREMIUM 380/19», державний номерний знак, НОМЕР_3 , на завантаження, на вулицю Шмідта у м. Вінниці. Він поїхав по прокладеному навігатором шляху, який проходив під знак, що забороняв рух його автомобілю. На вулиці Привокзальній, 9А, у м. Вінниці, через допущене порушення, він був зупинений працівниками поліції. Так, як він уже мав адміністративні стягнення за аналогічні порушення Правил дорожнього руху, то в разі повторного притягнення його до адміністративної відповідальності, у нього могли виникнути проблеми з роботою через необхідність перездавати екзамен зі знання Правил дорожнього руху, тому, щоб уникнути адміністративної відповідальності він двічі запропонував хабар в сумі 200 грн. працівникам поліції. Про вчинене жалкує, у вчиненому щиро розкаюється, усвідомив недопустимість подібної протиправної поведінки в подальшому, просив суд його суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження № 0002730 (т.1 а.с.56), постанови слідчого від 30.04.2020 про визнання документу речовим доказом і доручення його до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с. 65-66), витягу з Наказу по особовому складу №213 о/с від 25.03.2019 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (т.1 а.с. 68), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється в особою раніше не судимою (т.1 а.с. 64), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.с. 59-61), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 63).

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав у вчиненому щиро розкаявся, має на утриманні малолітню дитину, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення ОСОБА_4 , а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в редакції ЗУ № 770-VIII від 10.11.2015 на момент скоєння злочину, яку відповідно до вимог ст. 5 КК України слід застосувати у даній справі, оскільки санкція ч.1 ст. 369 КК України в новій редакції, яка набрала чинності 01.07.2020 року посилює відповідальність за вчинення злочину.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 50, 53, 65-67 КК України, ст. ст. 100, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України (в редакції ЗУ № 770-VIII від 10.11.2015) та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 8500 гривень.

Речовий доказ в кримінальному провадженні диск з відеозаписами з бодікамери №АВ00091, який долучений до матеріалів кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1