ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3360/20 Справа № 208/3433/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

представника колонії ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 вересня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. П`ятка, Чуднівського району, Житомирської області, громадянки України, засудженої: 07.11.2016 року Чуднівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3, 75,75 КК України до 3 років позбавлення волі, -

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 вересня 2020 року ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання за вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2016 року умовно-достроково на невідбутий термін 6 місяців 19 днів.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що за час відбування покарання в Кам`янській ВК-34 засуджена працевлаштована підсобним робітником 1 тарифного розряду, характеризується позитивно, приймає участь в програмах диференційованого виховного випливу, при навчальному центрі ВК отримала професію «тістороб», має заохочення за добросовісне ставлення до праці, виявлення ініціативи при виконанні наданої роботи, стягнень не має. За цих обставин суд дійшов висновку, що засуджена своєю поведінкою та вставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання установи про умовно-дострокове звільнення засудженої від відбування покарання.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на те, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що засуджена має лише 1 заохочення, а згідно характеристики від 31 жовтня 2019 року, яка складена для розгляду комісією питання про доцільність застосування ст. 82 КК України, ОСОБА_7 характеризується посередньо, відомості про сумлінну поведінку та ставлення до праці відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, засудженої та представника колонії, які проти задоволення скарги заперечували, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування до засудженої умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання щодо ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджена довела своє виправлення, а тому може бути звільнена від відбування покарання умовно-достроково.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначене їй за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2016 року.

Приймаючи рішення про умовно-дострокове звільнення засудженої від відбування покарання, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 працевлаштована підсобним робітником 1 тарифного розряду, в роботі старанна, відповідальна, ініціативна та виконавча, бере активну участь в господарських роботах по благоустрою установи, свідомо дотримується правил відбуття покарання, з працівниками адміністрації установи тактовна, дотримується правомірних взаємовідносин, в колективі конфліктних ситуацій не створює. Окрім цього, засуджена приймає участь в програмах диференційованого виховного випливу, при навчальному центрі ВК отримала професію «тістороб», має заохочення за добросовісне ставлення до праці, виявлення ініціативи при виконанні наданої роботи, стягнень не має.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявність підстав для застосування до засудженої положень ст. 81 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість судового рішення, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженої та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність її умовно-дострокового звільнення, навівши при цьому докладні мотиви свого рішення.

Вирішуючи питання обґрунтованості судового рішення, колегія суддів виходить також й з того, що 13 листопада 2020 року ОСОБА_7 оголошено подяку за зразкову поведінку та ставлення до праці, про що повідомлено апеляційний суд.

Твердження прокурора про те, що станом на 31 жовтня 2019 року засуджена не мала позитивної характеристики, є безпідставними, оскільки ці обставини хоча і мають бути враховані судом, проте не є вирішальними при вирішенні питання наявності підстав для умовно-дострокового звільнення засудженої від відбування покарання, як такі, що наразі змінились.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 вересня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4