Справа № 931/530/20
Провадження № 1-кс/931/263/20
У Х В А Л А
23 вересня 2020 року смт. Локачі
Локачинський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
11.09.2020 року до Локачинського районного суду Волинської області надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Локачинського районного суду Волинської області ОСОБА_6 . Заяву мотивує тим, що 08.09.2020 року суддя ОСОБА_6 відмовила у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора Локачинського відділу Володимир Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , заявлений ним з підстав відсутності доказів повноважень процесуального керівництва прокурорів ОСОБА_7 та ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, оскільки до матеріалів кримінального провадження було долучено непідписану постанову про призначення групи прокурорів та старшого прокурора групи від 18.05.2020 року. Крім того, в судовому засіданні 08.09.2020 року суддя ОСОБА_6 долучила до матеріалів судового провадження підписану заступником керівника місцевої прокуратури постанову від 20.07.2020 року, який є недопустимим доказом, чим істотно порушила вимоги КПК України, наслідком чого стало порушення права обвинуваченого на ефективний захист. Не задовольнивши відвід прокурора, у якого відсутні повноваження на підтримання державного обвинувачення в суді, на думку захисника, суд взяв на себе функцію обвинувачення і наслідком такого порушення у разі незадоволення відводу буде самостійне вишукування доказів винуватості обвинуваченого, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання рівності сторін і вимог змагальності процесу. Наведене дає підстави стверджувати про заінтересованість судді у результатах кримінального провадження. На підставі пп. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України просить задовольнити відвід судді ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду заяви здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.
В судове засідання з`явився прокурор ОСОБА_3 .
Захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку телефонограмами, які долучені до матеріалів справи. Суддя ОСОБА_6 повідомлялась про час та місце розгляду заяви, дати пояснення бажання не виявила.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 81 КПК України, суддя визнала за можливе розглянути заяву про відвід за відсутності обвинуваченого, його захисника, судді.
Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечував, посилаючись на її необґрунтованість, просив відмовити в її задоволенні.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши заяву про відвід, суддя приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Підстави для відводу судді визначені у ст.ст. 75, 76 КПК України.
Відповідно до ст 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Статтею 76 КПК України визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.
Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Проаналізувавши наведені норми, зважаючи на презумпцію неупередженості судді, суддя приходить до висновку, що судовим розглядом не встановлено, а стороною захисту не доведено наявність обставин, які б викликали сумнів в неупередженості судді ОСОБА_6 і унеможливлювали винесення нею об`єктивного судового рішення.
Незгода з процесуальним рішенням судді не є підставою для його відводу. Заявлені стороною захисту обставини можуть бути перевірені під час апеляційного перегляду судового рішення, постановленого за наслідками розгляду вказаного кримінального провадження.
Заявлений захисником відвід не містить будь-яких належних та підтверджених даних, які б свідчили про неупередженість на необ`єктивність судді ОСОБА_6 , доводи заяви зводяться до незгоди захисника з процесуальним рішенням судді про відмову в задоволенні заяви про відвід прокурора.
За таких обставин, правові підстави для задоволення заяви про відвід судді відсутні, відтак, в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 Кримінального процесуального кодексу України, суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1