Справа № 296/9000/20
Вирок
Іменем України

18 грудня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №003644 за обвинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м.Івано-Франківськ, громадянина України, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.09.2020 року близько 02 год. 30 хв., ОСОБА_6 , разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебував на зупинці громадського транспорту «ТРЦ Глобал», що розташована поблизу буд. № 104/1 по вул. Київській у м.Житомирі. В цей час ОСОБА_6 разом із вказаними особами сів до автомобіля таксі, що знаходився поблизу зазначеної зупинки громадського транспорту, а саме до автомобіля марки «Део Ланос» в кузові синього кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . Сівши до вищевказаного автомобіля, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел,- направлений на відкрите викрадення будь-якого цінного чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, перебуваючи у вищевказаному автомобілі, сидячи на задньому сидінні праворуч від водія ОСОБА_4 , перехилився до водійського сидіння та, від`єднавши від магнітоли та зарядного пристрою, відкрито викрав мобільний телефон марки «Леново» моделі 6020А, ІМЕІ 1 - НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_3 , в корпусі світло-сірого кольору вартістю 1150 грн. 55 коп., в силіконовому чохлі коричневого кольору вартістю 100 грн. 00 коп., в якому знаходилась флеш-картка пам`яті торгівельної марки «adata» об`ємом 32 Гб. вартістю 130 грн. 00 коп. та сім-картки мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 та мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_6 , утримуючи вищевказане майно, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_6 відкрито викрав чуже майна, що належить ОСОБА_4 , чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1380 грн. 55 коп.
Своїми умисними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
22.10.2020 року в м.Житомирі між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею КК України, відшкодував спричинену шкоду. Також вказаною угодою визначено та узгоджено вид та розмір покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 у виді 120 годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілим.
Потерпілий в судовому засіданні угоду підтримав та ствердив, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.
Прокурор висловив думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.186 КК України, який згідно ст.12 КК України є нетяжким.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені абзацом 1-4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпілий розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд приходить висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та вимогам КК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов"язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що обставинами, які пом"якшують покарання є щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено. ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає можливим призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами угоди покарання у виді громадських робіт.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Підлягають стягненню з обвинуваченого в прибуток держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 2124,85 грн.
Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373, 374, 394, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 , укладену 22 жовтня 2020 року по кримінальному провадженню №0003644 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.186 КК України.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 120 годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_6 в прибуток держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2124, 85 грн.
Речові доказ:
мобільний телефон марки «Lenovo» моделі 6020А, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому;
DVD-R диски залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1