Справа № 577/5519/19
Провадження № 1-кп/577/140/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000205 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Конотоп Сумської області, українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, не працюючої, не заміжньої, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи потерпілою у кримінальному провадженні № 0001158 від 08 листопада 2018 року, під час її допиту 08 листопада 2018 року та слідчих експериментів, проведених за її участю 09 листопада 2018 року та 13 листопада 2018 року, після попередження про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдиві показання потерпілого, повідомила органу досудового розслідування відомості про обставини незаконного позбавлення її волі та катування, вчинені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тобто, засвідчила факт скоєння ними кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 127 ч. 2 КК України. Зокрема ОСОБА_5 вказала на те, що в період з 01 листопада по 08 листопада 2018 року вона була незаконно позбавлена волі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які на протязі вказаного часу протиправно утримували її в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюючи безперервний контроль за нею, приковуючи її ланцюгами до труби опалення, примушуючи знаходиться у житлі шляхом застосовування до неї фізичного насильства та погроз його подальшого застосування. Крім того, ОСОБА_5 вказала на те, що протягом зазначеного періоду вона була піддана катуванню з боку обвинувачених, тобто жорстокому, нелюдському і такому, що принижує її гідність, поводженню, яке завдало їй фізичних страждань та виразилось у приковуванні її ланцюгами та обмеженні можливості вільно пересуватись, заподіянні їй фізичного болю від защемлення верхніх та нижніх кінцівок ланцюгами та як наслідок спричинення тілесних ушкоджень, позбавленні її нормального сну, а також завдало їй моральних страждань, викликало почуття неспокою, стресу, приниження її людської гідності, які виразились в насильницькому, всупереч її волі, утримуванні в приміщенні будинку, де вона була позбавлена можливості вільно пересуватися та здійснювати право вибору своїх дій, вільно обирати вид своєї діяльності, ходити на роботу, контактувати з іншими людьми, користуватись телефоном, не мала доступу до побутових речей, була розлучена зі своєю малолітньою дитиною ОСОБА_9 , 2014 року народження, обмежена у спілкуванні з ним, не мала змоги водити його до дитячого садку, переживала за психічне здоров`я малолітнього сина, який спостерігав за її насильницьким утриманням на ланцюгу та, знаходячись в ізоляції в обмеженому просторі в закритому будинку, не мала належних умов для дотримання особистої гігієни, зокрема була обмежена у можливості зміни одягу та білизни, а також вимушена була справляти свої природні потреби у відро.

Таким чином, потерпіла ОСОБА_5 надала органу досудового розслідування показання, які мали суттєве значення для доказування вини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні ними злочинів, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 127 ч. 2 КК України. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 22 грудня 2018 року було направлено на розгляд до Конотопського міськрайонного суду. У подальшому, 02 вересня 2019 року о 10 год. 02 хв. та 04 листопада 2019 року о 11 год. 03 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в залі судових засідань Конотопського міськрайонного суду Сумської області за адресою: м. Конотоп, вул. Садова, 8, приймаючи участь у розгляді вказаного кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст.ст. 146 ч. 2, 127 ч. 2 КК України, будучи заздалегідь попередженою про кримінальну відповідальність потерпілої за дачу завідомо неправдивих показань згідно ст.384 КК України та склавши присягу потерпілої, діючи умисно на прохання обвинуваченої ОСОБА_6 , з якою вона неодноразово спілкувалась перед судовими засіданні та примирилась, повністю змінила свої показання, надані під час досудового розслідування, та надала суду протилежні завідомо неправдиві показання щодо непричетності обвинувачених до незаконного позбавляння її волі, а також катування. Зокрема, ОСОБА_5 повідомила про те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не вчиняли відносно неї незаконних дій, у тому числі не утримували її в будинку проти її волі, натомість вона мала можливість самостійно та безперешкодно лишити будинок, а також те, що дії обвинувачених не супроводжувалися її катуванням та не заподіяли їй будь яких фізичних і моральних страждань. Отже, надаючи в суді неправдиві показання про обставини скоєння кримінальних правопорушень, що входять у предмет доказування у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 створила штучні докази захисту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від пред`явленого їм обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 146 ч.2, 127 ч. 2 КК України, тим самим перешкодила суду у встановленні істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння нею кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, вона їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину повністю доведена і її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 384 КК України завідомо неправдиве показання потерпілої, надані суду, поєднане зі штучним створенням доказів захисту.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, є особою молодого віку та має на утриманні двох малолітніх дітей.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин справи, особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання, виходячи з наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 384 КК, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу, оскільки саме даний вид покарання на думку суду є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, складену Конотопським місьрайонним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 126, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною за ст. 384 ч. 2 КК України і призначити покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а для обвинуваченої в той же строк після вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1