Справа № 524/5385/20
Провадження № 1-кс/524/2663/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_5 від 27.09.2020 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0002623 від 30.08.2020, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука із скаргою на постанову слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_5 від 27.09.2020 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0002623 від 30.08.2020. Вважає, що постанова слідчого є не вмотивованою, оскільки не містить жодної підстави вважати ОСОБА_4 особою, якій не завдано шкоди.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив скасувати постанову слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_5 від 27.09.2020 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0002623 від 30.08.2020 та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим в рамках вказаного кримінального провадження.

В судовому засіданні представник заявника, адвокат ОСОБА_3 , підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
В узагальненні Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що висновки слідчого про відсутність підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілим ґрунтуються на доводах про те, що ОСОБА_4 були завдані легкі тілесні ушкодження, а тому він не може бути потерпілим в кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

З такими висновками слідчого слідчий суддя погодитись не може, з огляду на те, що в стаття 55 КПК України не містить вимог щодо визнання осіб потерпілими в залежності від тяжкості завдання ушкоджень. Тобто, відповідно до ст.55 КПК України єдиною підставою для відмови у визнанні потерпілим є встановлення факту не спричинення особі шкоди.

Оскаржувана постанова не містить висновків про те, що шкода ОСОБА_4 завдана не була.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що постанова слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_5 від 27.09.2020 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0002623 від 30.08.2020 належним чином не мотивована, у зв`язку із чим, підлягає скасуванню.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Таким чином, слідчий суддя в межах розгляду скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим не наділений відповідними процесуальними повноваженнями для вирішення питання про зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні. Крім того, відповідно до змісту КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого(ч.2 ст.55 КПК України). Тобто за відсутності рішення про відмову у залученні потерпілим, особа, яка звернулась із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заявою про залучення її до провадження як потерпілого, наділена процесуальними правами потерпілого.
Керуючись ст.ст. 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_5 від 27.09.2020 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0002623 від 30.08.2020 задовольнити частково

Постанову слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_5 від 27.09.2020 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0002623 від 30.08.2020 скасувати

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1