Справа №639/6660/20
Провадження №1-кп/639/177/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001143 від 02.06.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кулиничі, Харківського району, Харківської області, громадянки України, з професійно-течнічною освітою, одруженої, працюючої помічником вихователя закладу дошкільної освіти №38 м. Харкова, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень - кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю: сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 29.05.2020 року приблизно об 11 год. 15 хв. перебувала у загальному коридорі гуртожитку за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_3 , де стала ініціатором конфлікту на ґрунті давно сформованих неприязних відносин зі своєю сусідкою ОСОБА_5 , яка мешкає в кімнаті № 53 за вказаною адресою разом зі своєю матір`ю, ОСОБА_6 .
Саме в той час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості із застосуванням в якості знаряддя злочину належної їй керамічної тарілки, яку вона заздалегідь взяла з собою зі своєї кімнати.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 спочатку підійшла до ОСОБА_5 , а потім, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого задуму, проявляючи надмірну агресію, нанесла один удар керамічною тарілкою в ділянку голови потерпілої ОСОБА_5 .
Лише після цього ОСОБА_3 , вважаючи виконаними до кінця свої протиправні дії, припинила побиття ОСОБА_5 .
В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_5 садно на голові, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №09-1837/2020 від 09.06.2020.

Крім того, ОСОБА_3 того ж дня, тобто 29.05.2020 приблизно об 11 год. 25 хв., перебуваючи в загальному коридорі гуртожитку за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_3 , знову стала ініціатором конфлікту на ґрунті давно сформованих неприязних відносин зі своєю сусідкою ОСОБА_6 , яка мешкає в кімнаті №53 за вказаною адресою разом зі своєю донькою, ОСОБА_5 .
Саме в той час ОСОБА_3 , відчуваючи безкарність за спричинення умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 , та у неї виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , спочатку підійшла до ОСОБА_6 , а потім, оцінивши ситуацію, що склалася, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого задуму, проявляючи надмірну агресію, прицільно нанесла один удар кулаком правої руки в ділянку підборіддя, один удар кулаком лівої руки в ділянку тулубу та ще один удар кулаком правої руки в ділянку лівої кісті потерпілої ОСОБА_6 .
Лише після цього ОСОБА_3 , досягнувши бажаного результату, та, вважаючи виконаними до кінця свої протиправні дії, припинила побиття Голови Н.М.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_6 садно на тлі синця в ділянці підборіддя, садна на тулубі та лівій кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №09-2055/2020 від 18.06.2020.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях за ч. 1 ст. 125 КК Українивизнала у повному обсязі, викладені в обвинувальному акті обставини не оспорює, повністю визнає фактичні обставини вчинення цих кримінальних правопорушень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 надала показання, що 29.05.2020 року вона вийшла до загального коридору, де побачила, що між її сусідкою ОСОБА_6 та її донькою з одного боку, та чоловіком ОСОБА_3 з іншого боку, відбувається конфлікт. Вказаний конфлікт виник на побутовому грунті. Під час цієї сварки ОСОБА_3 дійсно спричинила тілесні ушкодження сусідці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за обставин, викладених в обвинувальному акті. На теперішній час вона беззаперечено визнає свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Обвинувачена ОСОБА_3 зазначає, що інших конфліктів із сусідами у неї після цього не було, просить суд її суворо не карати.

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у повному обсязі та не заперечує фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень, за погодженням із учасників судового провадження, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст вказаних фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченої.
З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.
Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра в КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР не перебуває, на обліку в лікаря нарколога в КНП ХОР «Обласний нарокологічний диспансер» не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, одружена, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює помічником вихователя закладу дошкільної освіти №38 м. Харкова, за місцем роботи характеризується позитивно.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Відповідно до статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Водночас, згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України.
На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речових доказів у кримінальному провадженні не має.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень - кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1