Провадження №11-кп/801/1289/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання його під вартою до 13 грудня 2020 року включно.
На вказану ухвалу суду адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року та застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в порушення ст. 183 КПК України суду не було надано доказів того, що існують обставини, через які до ОСОБА_8 неможливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід.
Також апелянт вказує, що в обвинуваченого на утриманні неповнолітні діти, він є єдиним хто працює та утримує сім`ю.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який посилаючись на законність і обґрунтованість ухвали суду, заперечив проти апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали контрольного провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року було вирішено визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції в частині продовження строку тримання під вартою, постановлена під час підготовчого судового засідання в суді першої інстанції , може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, суд першої інстанції врахував, що на час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих йому злочинів та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що підстави, у зв`язку з наявністю яких останньому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що обставини кримінального провадження свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, про що ставить питання апелянт, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить належної поведінки останнього під час розгляду кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів того, що існують ризики через які до ОСОБА_8 неможливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах провадження. Наявність неповнолітніх дітей не свідчить про те, що обраний ОСОБА_8 захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, у зв`язку з чим колегія суддів вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою, а відтак не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
На підставі викладеного, ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою і підстав для її скасування та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року в частині продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набуває законної сили з моменту оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3