11.09.2020 Провадження №1-кс/331/1760/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001384 від 07 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні слідчого відділення Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0001384 від 07.09.2020, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.09.2020 о 17:50 до Олександрівського ВП надійшло повідомлення, що невстановлені особи з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, знаходячись по вулиці Шкільній 1, відкрито викрали майно ОСОБА_4 , чим спричинили останньому матеріальний збиток сума якого встановлюється.
За адресою: м. Запоріжжя, просп. Соборний, поблизу будинку 110 був у порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_5 , в ході обшуку підозрюваного було виявлено та вилучено:
1. Мобільний телефон марки «NOMI» IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 ;
2. Полімерний згорток «HOLLS»;
3. Залізний балон, зовні схожий на газовий;
4. Барсетка через плече;
5. Колода гральних карт.
На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також збирання доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході проведення огляду обшуку, а саме:
1. Мобільний телефон марки «NOMI» IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 ;
2. Полімерний згорток «HOLLS»;
3. Залізний балон, зовні схожий на газовий;
4. Барсетка через плече;
5. Колода гральних карт.
З метою подальшого призначення необхідних експертиз у кримінальному провадженні, та повного і неупередженого досудового розслідування, виникла необхідність на накладення арешту на зазначене майно яке згідно ст. 98 КПК України може бути речовими доказом по даному кримінальному провадженню,у зв`язку з чим, слідчий просить з метою збереження речових доказів клопотання задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

Постановою слідчого від 08.09.2020 року речовими доказами за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001384, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.09.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнано: Мобільний телефон марки «NOMI» IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , полімерний згорток «HOLLS» зі смаком вишні, металевий балончик, ззовні схожий на газовий, барсетка через плече, колода гральних карт.
Прокурор підтримав подане клопотання, надавши відповідну письмову заяву, в якій уточнив клопотання та просив не накладати арешт на мобільний телефон марки «NOMI» IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , так як в ході досудового розслідування було встановлено, що мобільний телефон належить матері підозрюваного та є недоцільним накладення на нього арешту.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання зважаючи на уточнене клопотання прокурора, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Олександрівського ВП Дніпровського ГУ НП в Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001384 від 07.09.2020, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 діючого КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та накладення арешту майно, зазначене у уточненому клопотанні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки метою такого арешту є збереження речових доказів.

Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 07.09.2020 року під час обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , який був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за адресою: м. Запоріжжя, просп. Соборний, поблизу будинку 110 майно, а саме: полімерний згорток «HOLLS», залізний балон, зовні схожий на газовий, барсетка через плече, колода гральних карт.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження,, у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ця ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1