УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участі прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

представника потерпілого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000175 від 22 січня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого,

- за ч.2 ст.125 та ч.1 ст.162 КК України,-

встановив:

Відповідно до обвинувального акту органом досудового слідства ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що він 20 січня 2016 року близько 01 години 30 хвилин, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , незаконно, всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав проник до будинку, що знаходиться на території вищевказаного домоволодіння.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 162 КК України кваліфіковане як незаконне проникнення до житла особи.

Він же, 20 січня 2016 року близько 01 годин 30 хвилин, знаходячись у частині будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, на ґрунті неприязних відносин, наніс удари кулаками по тулубу і голові, головою потерпілого об дерев`яні двері та підлогу, руками здавлював за шию потерпілого ОСОБА_12 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку із синцем у області лівого ока та численних саден шиї, які за висновком судово-медичного експерта № 30 від 13 квітня 2016 року відносяться до категорії легких, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я та легких.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 125 КК України кваліфіковане як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_10 заявила клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 та ч.1 ст.162 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з вищевказаних підстав. Вказала також, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності складають три роки з часу вчинення кримінального правопорушення. Зазначила, що кримінальні правопорушення, в яких він обвинувачуються є кримінальними проступками, подія сталася більше трьох років тому, а саме 20 січня 2016 року, відтак згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, які складають три роки з часу вчинення кримінального правопорушення минули.

Обвинувачений ОСОБА_9 клопотання захисника про закриття кримінального провадження відносно нього підтримав та просив його задовольнити. Крім того, обвинувачений зазначив, що від суду він не ухилявся, строки давності притягнення до кримінальної минули, тому відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 КК України кримінальне провадження повинно бути закрито зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого ОСОБА_11 стосовно закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності не заперечував, крім того заявлений потерпілим ОСОБА_12 цивільний позов в рамках даного кримінального провадження просив залишити без розгляду.

Заслухавши клопотання захисника та думку прокурора, обвинуваченого та представника потерпілого, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг ч. 2 ст. 49 КК України.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Крім того, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Таким чином, згідно ст. 12 КК України дані кримінальні правопорушення класифікується як кримінальні проступки, відтак підпадають під строки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених положенням п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, відповідно до якого особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

В той же час, згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого обвинуваченим клопотання, з огляду на те, що кримінальні правопорушення за якими він обвинувачуються є кримінальними проступками, за вчинення яких передбачено покарання у виді штрафу, що не перевищує трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та інші види покарань, не пов`язані з позбавленням волі, враховуючи, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприпустимим.

Судом належним чином роз`яснено обвинуваченому підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, і останній не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Крім того, в зв`язку із закриттям даного кримінального провадження цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням слід залишити без розгляду, .

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 49, 96-1, 96-2, ч. 2 ст. 296 КК України, ст. ст. 100, 124, 284-288, 372 КПК України, -

ухвалив:

Кримінальне провадження за №0000175 від 22 січня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ч. 125 КК України закрити зі звільненням його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_12 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1