ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3041/20 Справа № 183/3994/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000171, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України повернутий прокурору Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Суд першої інстанції зазначив, що до обвинувального акту були долучені розписки підозрюваних про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, проте в них відсутня дата та підпис підозрюваних, так само і в судовому засіданні обвинуваченими було повідомлено про те, що вони не отримували ані обвинувальний акт, ані реєстр матеріалів досудового розслідування, що вказує на порушення вимог ст. 293 та п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України. Крім того, судом зазначено, що ані обвинувальний акт, ані реєстр матеріалів досудового розслідування не містить підтвердження того, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . ОСОБА_8 відмовилися отримувати обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, так само, як і відсутнє підтвердження того, що обвинувачені отримали зазначені документи поштою, що також є порушенням вимог ч. 5 ст. 301 КПК України. Крім цього судом зазначено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 було повідомлено про підозру 03.07.2020 року, обвинувальний акт складено та затверджено прокурором лише 20.07.2020 року та направлено до суду лише 23.07.2020 року, що є порушенням вимог п. 3 ч. 2 ст. 301 КПК України. Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що досудове розслідування по кримінальному провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 завершено, учасників провадження про це повідомлено, однак зі змістом обвинувального акту не ознайомлено у визначеному законом порядку, а тому, призначення обвинувального акту до судового розгляду буде суперечити завданням кримінального процесуального законодавства.

В апеляційній скарзі із доповненнями:
- прокурор просить скасувати ухвалу суду, а обвинувальний акт направити до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314-316 КПК України.
В обґрунтування зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 314 КПК України та без достатніх підстав повернув обвинувальний акт.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених в ній, думки обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Тобто, повернення обвинувального акту прокурору передбачає таку невідповідність його вимогам закону та наявність таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

За ч. 5 ст. 301 КПК України, у разі прийняття прокурором рішення про звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор зобов`язаний у межах строків, визначених частиною другою цієї статті, забезпечити надання особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику, потерпілому чи його представнику копій матеріалів дізнання шляхом їх вручення, а у разі неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за останнім відомим місцем проживання чи перебування таких осіб. У разі відмови вказаних осіб їх отримати чи зволікання з отриманням вказані особи вважаються такими, що отримали доступ до матеріалів дізнання. Про відмову від отримання копій матеріалів дізнання чи неотримання таких копій складається відповідний протокол, який підписується прокурором та особою, яка відмовилася отримувати, або прокурором, якщо особа не з`явилася для отримання копій матеріалів дізнання.

Проте, з долученого в суді першої інстанції до матеріалів справи протоколу про неотримання копій матеріалів дізнання від 20 липня 2020 року не слідує, що прокурор належним чином згідно вказаної норми закону забезпечив надання особам, які вчинили кримінальний проступок, копій матеріалів дізнання шляхом їх вручення, чи у тому числі і в спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за останнім відомим місцем проживання чи перебування таких осіб.

Надані прокурором копії поштових квитанції від 22.07.2020 року, при цьому тільки з зазначенням отримувача ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , самі по собі не є підтвердженням виконання прокурором вимог вказаної норми закону, оскільки в протоколі такі дії не зазначені і не наведено даних чи доказів, які свідчать про відмову від отримання копій матеріалів дізнання чи неотримання таких копій.

За ствердженнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , як у суді першої інстанції так і в апеляційній інстанції, їм слідчий не телефонував, їх до органу досудового розслідування чи прокурора ніхто не викликав і ніяких поштових повідомлень і копій матеріалів дізнання чи обвинувального акту вони не отримували до цього часу.

Ствердження вказаних осіб матеріалами справи не спростовуються і прокурором зворотного, ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

Відповідно до положень п.п. a, b ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту.
Про право обвинуваченого на отримання докладної інформації щодо суті та причин обвинувачення, висунутого проти нього, наголошується у рішеннях ЄСПЛ у справах «Маттоціа проти Італії» від 07 березня та 04 липня 2000 року та «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року, в яких зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Таким чином, за наведених обставин, враховуючи вказані норми закону та правові позиції рішень ЄСПЛ, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недотримання прокурором вимог ч. 5 ст. 301 КК України, тобто невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, оскільки такий висновок повністю відповідає фактичним обставинам справи.
Зазначені недоліки є суттєвою перешкодою для реалізації обвинуваченими права на захист і на справедливий судовий розгляд, що унеможливлює призначення судового розгляду, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції у даному випадку про поверненню прокурору обвинувального акту для усунення цих недоліків є законним та обґрунтованим.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора, та залишити ухвалу суду без змін.
Керуючись 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4