ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/343/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 10 вересня 2020 року,-
встановила:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 10 вересня 2020 року задоволено клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення в суді управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 та накладено арешт на автомобіль Volkswagen модель Passat, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 .
Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що вказаний автомобіль належить до категорії майна, що могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин справи, з урахуванням необхідності проведення слідчих дій, з метою збереження речових доказів, які необхідні для проведення усіх необхідних експертиз, а також запобігання ризикам приховуванню, відчуженню, пошкодженню чи знищенню речових доказів, що відповідає меті дієвості провадження, засадам розумності та співмірності обмеження права власності як завдання кримінального провадження, тому прийшов до переконання, що клопотання підлягає до задоволення шляхом накладення арешту на вказане майно.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді про арешт майна скасувати, а майно повернути володільцю.
Посилається на те, що на даний час відсутні підстави, за якими було накладено арешт на автомобіль, оскільки він не зберігає слідів і не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зазначає, що автомобіль не набутий кримінально протиправним шляхом чи в результаті вчинення кримінального правопорушення
Вказує, що накладення арешту на автомобіль є обмеженням прав ОСОБА_8 на користування ним.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, дослідивши докази кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000106 від 02.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_8 з метою особистого збагачення створили фірму по наданню туристичних послуг ТОВ Кур`єр віза, на яку оформили працівників у якості консультантів з надання інформаційних послуг та, починаючи з лютого 2018 року, систематично займалися шахрайською діяльністю, а саме під приводом надання послуг з оформлення документів на працевлаштування за кордоном шляхом обману та зловживання довірою заволодівали коштами громадян.
Окрім того, з 2020 року клієнтам ТОВ Кур`єр віза, які мають бажання працювати за кордоном, роз`яснюється, що їхнім працевлаштуванням займається ТзОВ К.С.М. КОНСУЛЬТАНТ, яке розташоване в м. Києві, вул. Кибальчика Миколи, буд. 13А, директором якого є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Глещава, Теребовлянського району, Тернопільської області, та пропонується укласти договір з надання інформаційно-консультативних послуг (у якому зазначені реквізити ТзОВ К.С.М. КОНСУЛЬТАНТ та ОСОБА_13 ), після підписання якого клієнти вносять грошові кошти на розрахунковий рахунок даного товариства в сумі 300 доларів США за нібито надані консультативні послуги. У договорі як роботодавець зазначено завод молочних виробів під назвою ARLA, розташований в м.Мальме та м.Гетеборг Королівства Швеції, з яким нібито співпрацює ТзОВ К.С.М. КОНСУЛЬТАНТ. Однак в майбутньому свої зобов`язання по укладеному договору представники ТзОВ К.С.М. КОНСУЛЬТАНТ не виконують та клієнти за кордоном на вказаний завод не працевлаштовуються.
Відповідно до наданої сектором міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Тернопільській області інформації, компанія ARLA у Швеції має офіси в Стокгольмі та діючі пункти у 12 містах, серед яких міст Мальме та ОСОБА_14 немає.
Окрім того, під час досудового розслідування проведено ряд слідчих дій та встановлено, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у АДРЕСА_1 та користується автомобілем марки Volkswagen модель Passat, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 .
В ході досудового розслідування допитана як свідок ОСОБА_10 пояснила, що вказаний автомобіль вона придбала у серпні 2018 року та користувалася ним до червня 2020 року, після чого продала чоловіку на ім`я ОСОБА_15 , проте при купівлі-продажу його всі документи оформлялись на дружину ОСОБА_8 .
08 вересня 2020 року на підставі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області проведено обшук вищевказаного автомобіля, вилучено його та поміщено на спецмайданчик ГУНП в Тернопільській області за адресою с.Байківці Тернопільського району.
08 вересня 2020 року постановою слідчого вищевказане автомобіль визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України обґрунтував сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.
З огляду на положення ч.1,3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання, втрати) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт, може містити сліди кримінального правопорушення, які можуть бути приховані чи знищені, що може негативно вплинути на дослідження усіх обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на майно.
З огляду на положення ч.1,3 ст.170 КПК України, майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, а також для забезпечення цивільного позову, повинно арештовуватися, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу на певне майно.
Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні є підстави вважати, що речі, на які слідчий просив накласти арешт, можуть бути засобами вчинення кримінального правопорушення, містити на собі сліди злочину, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідності проведення слідчих дій, експертиз, а також для забезпечення цивільного позову, що має важливе значення для досудового слідства, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на майно.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, третіх осіб, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст.170 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження - існують правові підстави для арешту майна, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 10 вересня 2020 року про накладення арешту на майно - без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді