печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2020 року розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
03.07.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів скарги адвокат посилається на те, що він звернувся до прокурора з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000979 від 04.02.2014 року, дане клопотання уповноважений прокурор розглянув лише після ухвали слідчого судді, проте постановою прокурора від 22.06.2020 було відмовлено в наданні матеріалів кримінального провадження №0000979 на ознайомлення, адвокату ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 .

Однак, адвокат вважає, що у відповідності до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2020, статус ОСОБА_2 відноситься до процесуального статусу іншої особи, який на думку адвоката є достатнім для ознайомлення, а твердження прокурора на відсутність в положенні ст. 221 КПК України «іншої особи» є необґрунтованою підставою для відмови, з врахуванням зазначеного, адвокат просить суд визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати надати уповноважену особу на здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000979 надати адвокату ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ознайомлення матеріали кримінального провадження у відповідності до клопотання адвоката від 19.05.2020.

Особа, що звернулася зі скаргою в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином, разом з цим, адвокатом було подано клопотання про про розгляд скарги у відсутність заявника, вимоги підтримав.

Представник Офісу Генерального прокурора України у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, через канцелярію суду прокурором було подано заяву про те, що він заперечує щодо задоволення скарги, оскільки вона є безпідставною, постанова про відмову у наданні матеріалів на ознайомлення законною, оскільки у ОСОБА_2 немає жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні та просив вирішити дане питання за його відсутності.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування, а Офісом Генерального прокурора процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000979, яке внесено до ЄРДР 04.02.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Адвокат ОСОБА_1 20.05.2020 направив до Офісу Генерального прокурора клопотання від 19.05.2020 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000979.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2020 було зобов`язано уповноважену особу Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000979 розглянути, відповідно до чинного законодавства, клопотання адвоката ОСОБА_1 , поданого в інтересах ОСОБА_2 , від 19.05.2020 за вих. № 1905/5, яке направлено засобами поштового зв`язку та отримано уповноваженою особою 21.05.2020, про що повідомити заявника, у відповідності до вимог статті 220 Кримінального процесуального кодексу України.

З наданою ухвали, слідчим суддею вбачається, що слідчий суддя прийшов до висновку, що «обставини здійснення процесуальних і слідчих дій у межах кримінального провадження № 0000979 від 04.02.2014, які фактично стосуються ОСОБА_2 , можна прийти до висновку про наявність в останнього процесуального статусу іншої особи, у розумінні положень частини першої статті 220 КПК України, у даному провадженні».

22.06.2020 на виконання ухвали слідчого судді від 10.06.2020 прокурором третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 було частково відмовлено у задоволенні клопотання адвоката від 19.05.2020, а саме в наданні матеріалів кримінального провадження на ознайомлення.

З даної постанови вбачається, що прокурор мотивував відмову тим, що суд встановив статус ОСОБА_2 , як іншої особи, у відповідності до п.16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України, проте, як зазначає прокурор у відповідності до ст. 221 КПК України не передбачена можливість надання матеріалів кримінального провадження на ознайомлення іншій особі.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги, та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав, про що проінформувати особу, яка подала клопотання.

За приписами ст. 221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії. У відповідності до ч.1 ст.222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, які викладені в постанові та вважає, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч. 2 ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, так як постанова містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування, а вимоги клопотання адвоката спрямовані на здійснення процесуальних дій, не містять належного обґрунтування необхідності здійснення таких дій саме на цій стадії досудового розслідування, враховуючи положення ст.ст.221, 222 КПК України, на які посилається слідчий. Статтею 40 КПК України, встановлено самостійність у своїй процесуальній діяльності слідчого при здійсненні своїх повноважень відповідно до вимог цього Кодексу, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч.2 ст.84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Слідчим суддею враховано положення ст. 94 КПК України, згідно з яким слідчий, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вимога ст. 221 КПК України містить застереження, відповідно до якого надання на ознайомлення тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню - забороняється.

Таким чином, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, адвокатом не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про можливість в наданні матеріалів кримінального провадження ОСОБА_2 , оскільки на думку суду, прокурор вірно визначив, що в порядку ст. 221 КПК України, останній станом на день розгляду скарги, не відноситься до осіб, які можуть знайомитись з матеріалами кримінального провадження, тому твердження адвоката є необгрунтованими.

Окрім цього, як зазначено вище, частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно, як і порядок його виконання.

Відтак вимоги заявника про надання адвокату для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000979, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу, враховуючи при цьому, що вимоги адвоката спрямовані на те, щоб слідчий суддя фактично дав вказівку стороні обвинувачення на прийняття рішення про надання на ознайомлення матеріалів кримінального провадження, у позапроцесуальний спосіб визначений нормами кримінального процесуального законодавства.

Разом з цим, суд звертає увагу, що адвокат, який діє в інтересах особи відносно якої вчиняються заходи забезпечення кримінального провадження, обшуки, накладення арешту на майно, не позбавлений права знайомитись з матеріалами проваджень, з якими зверталась уповноважена особа у кримінальному провадженні, до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_5