печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001830 від 15.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В :
19.05.2020 Прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_2 , звернулася до слідчого судді з клопотанням в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001830 від 15.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, про арешт майна вилученого в ході проведення огляду місця події, автомобіля марки «BMW 520», 2001 р.в., д.н.з. з іноземною реєстрацією « НОМЕР_1 » НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- предмету зовні схожого на телескопічну палицю, яку було поміщено в сейф-пакет №3424100.
В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що Слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001830 від 15.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 11 год. 27 хв. по 11 год. 34 хв.14.05.2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду місця події, на земельній ділянці місцевості виявлено поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною яка вилучена в сейф-пакет № НОМЕР_3 .
Крім того, в період часу з 11 год. 38 хв. по 11 год. 44 хв. 14.05.2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено огляд місця події автомобіля марки «BMW 520», 2001 р.в., д.н.з. з іноземною реєстрацією « НОМЕР_1 » НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його салону, під час якого було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на телескопічну палицю, яку було поміщено в сейф-пакет №3424100.
Прокурор вказує, що з наведених підстав арешт майна у виді вилучення вказаних речових доказів є необхідним заходом, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні та збереження речового доказу.
В розрізі вирішення питання про призначення до розгляду клопотання, слідчий суддя вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Так, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна прокурор ОСОБА_2 зазначає, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, з посиланням на те, вилучені під час огляду місця події речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених в ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Разом з тим, в матеріалах клопотання постанова про визнання речей, вилучених під час огляду місця події, речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001830 від 15.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України відсутня.
Відтак, відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.
Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені прокурором у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як само клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Аналізуючи викладене, слідчий суддя зазначає, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
За таких обставин, оскільки клопотання прокурора, не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, то його слід повернути прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 171, 172, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001830 від 15.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, повернути прокурору для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1