Справа № 277/594/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Ємільчине кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР від 10 січня 2020 року за № 0000011 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ришава, Коростенського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, працюючого різноробочим у ФОП « ОСОБА_6 », судимого 24 червня 2020 року Ємільчинським районним відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

07 січня 2020 року, біля 03.00 год., ОСОБА_4 перебуваючи в кімнаті кухні будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , за місцем свого постійного проживання побачив на полиці серванту мобільний телефон ОСОБА_8 та вирішив його таємно викрасти.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, того ж дня, без розриву в часі, ОСОБА_4 переконавшись, що власник телефону за його діями не спостерігає, оскільки перебував у іншій кімнаті, підійшов до серванту та в присутності ОСОБА_7 , яка була необізнана про його протиправний намір, умисно таємно викрав мобільний телефон ОСОБА_8 марки «DOOGEE» вартістю 3206.94 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 10.00 грн.

В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 3216.94 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в умисному викраденні мобільного телефону марки «DOOGEE», який належить ОСОБА_8 визнав повністю, щиро розкаявся, та дав показання щодо вчинення кримінального правопорушення, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким, в т.ч. і ним не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_8 направив до суду телефонограму, просив кримінальне провадження розглянути без його участі, зазначив, що покази дані на досудовому слідстві підтримує, претензій до обвинуваченого не має, відносно міри покаранняґ поклався на розсуд суду.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Проаналізувавши в судовому засіданні по справі докази в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, які виразилися в таємному викраденні чужого майна.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, свою вину визнав повністю, характеризуються незадовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також самі обставини справи, те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, по місцю проживання характеризується незадовільно, щиро розкаявся у вчиненому, потерпілий претензій немає, суд прийшов до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в ромірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 1020 (одну тисячу двадцять) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 12/1-37 в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: марки «DOOGEE», який переданий під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити у його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1