Справа № 168/466/20 Провадження №11-кп/802/713/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Старовижівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 28 липня 2020 року про повернення обвинувального акта у даному кримінальному провадженні прокурору та ухвалу цього ж суду від 04 серпня 2020 року про виправлення описки,

В С Т А Н О В И В
Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 28 липня 2020 року обвинувальний акт з доданими до нього документами про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвалою цього ж суду від 04 серпня 2020 року у вищезгаданій ухвалі виправлено описку.

Такі свої рішення суд мотивував тим, що скерований до суду обвинувальний акт не підписаний прокурором. А, виявивши по тексту зазначеної ухвали помилкову вказівку на п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України замість ч. 3 ст. 291 КПК України суд із власної ініціативи виправив у ній описку.

У поданій на ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акту апеляційній скарзі прокурор вважає її незаконною та необґрунтованою. Вказує, що направлений до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 містить усі необхідні відомості, визначені ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому процесуальні підстави для його повернення прокурору, відсутні. У підготовчому судовому засіданні при з`ясуванні питання можливості призначення обвинувального акту до розгляду по суті, усі учасники судового провадження будь-яких зауважень щодо його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, не висловлювали. А мотивуючи таке своє рішення, суд послався на порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, які передбачають необхідність зазначення у обвинувальному акті анкетних відомостей кожного потерпілого, а не підпису прокурора, відсутність якого на одному із трьох примірників обвинувального акта, не є істотним порушенням, яке неможливо виправити в ході підготовчого судового провадження. У зв`язку із цим, просить оскаржувану ним ухвалу скасувати. Призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Оскаржуючи ухвалу цього ж суду від 04 серпня 2020 року про виправлення описки, прокурор вказує, що таким рішенням суд, всупереч вимогам ст. 379 КПК України, фактично замінив норму процесуального закону, якою обґрунтовував ухвалу про повернення обвинувального акту, змінивши, тим самим мотивувальну частину судового рішення. Просить ухвалу суду від 04 серпня 2020 року про виправлення описки через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону скасувати.

Заслухавши доповідача, який доповів суть оскаржуваних ухвал та основні доводи апеляційних скарг, які підтримав прокурор, при їх розгляді із обвинуваченим покладались на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Системний аналіз приписів ч. 4 ст. 110 та п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України свідчить, що єдиною підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність вказаного процесуального рішення вимогам, передбаченим ст. 291 цього Кодексу.

Ч. 3 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він його склав самостійно.

Вказаний висновок кореспондується із правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який у своєму листі «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року звернув увагу судів на те, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; він не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджений прокурором; до обвинувального акту не долучено передбачені законом додатки.

Як встановлено у підготовчому судовому засіданні, скерований до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не містить підпису прокурора, який його склав.

Очевидно, що така невідповідність вимогам ст. 291 КПК України, не може бути усунута у інший спосіб, окрім як його повернення прокурору.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, а підстави для скасування ухвали суду першої інстанції від 28 липня 2020 року, як про це просить у поданій ним апеляційній скарзі прокурор, відсутні.

Ч. 1 ст. 379 КПК України визначено, що суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому засіданні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21 грудня 1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку», процедура виправлення шляхом винесення ухвали можлива лише при усуненні неточностей, допущених у вироку при написанні прізвища, імені, по-батькові чи інших неточностей, а також описок та арифметичних посилок, коли вони очевидні, і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого.
Так, суд першої інстанції, дійшовши висновку про наявність правових підстав для повернення обвинувального акту прокурору, обґрунтовуючи таке своє рішення, помилково зробив вказівку на п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України замість ч. 3 ст. 291 КПК України, після виявлення якої, із власної ініціативи, її виправив.

Вирішення судом питання про виправлення описки в частині помилковості його вказівки на частину статті 291 КПК України, за наявності у цьому ж рішенні чіткого та однозначного висновку про відсутність у обвинувальному акті підпису прокурора, а відповідно і його невідповідності вимогам кримінального процесуального закону, не є таким, що фактично змінило суть прийнятого рішення, як помилково вважає прокурор, а тому підстави для задоволення поданої ним апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора Старовижівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 28 липня 2020 року про повернення обвинувального акту прокурору та ухвалу цього ж суду від 04 серпня 2020 року про виправлення описки без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: