н/п 1-кс/953/7372/20
УХВАЛА
"22" вересня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

Так, до ВСП ГУНП в Харківській області надійшла заява директора ПОГ Харківське УВП No1 УТОС, про те, що в період з березня по жовтень 2019 року невстановлені особи шляхом обману заволоділи майновими правами на нерухоме майно, що належить ПОГ «Харківське УВП No1 УТОС» та ГО «ВОІ УТОС» , чим спричинили майнову шкоду у великому розмірі.
Під час досудового розслідування в якості представників потерпілих допитано директора ПОГ «Харківське УВП No1 УТОС» ОСОБА_4 , першого заступника голови ЦП УТОС ОСОБА_5 . З допиту вказаних осіб встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 26.11.2003 р., виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради, за адресою: м. Харків, вул. Клочківська 174, знаходиться майно ГО «ВОІ УТОС», котре передано в оперативне управління ПОГ Харківське учбово-виробниче підприємство №1 УТОС. При цьому за вказаною адресою знаходиться майно, яке було побудоване Українським товариством сліпих, але право власності, на яке було оформлене у березні 2019 року.
Отже з наведеного випливає, що за період часу з 15 вересня 2019 року по 06 квітня 2020 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відбулися зміни, за якими ГО «ВОІ УТОС» втратило частину своєї зареєстрованої приватної власності на об`єкти нерухомого майна, зокрема на нежитлові будівлі: нежитлова будівля літ."З-1" загальною площею 346,7 кв.м., нежитлова будівля літ."Л-1" загальною площею 91,4 кв.м., нежитлова будівля літ."С-1" загальною площею 160,0 кв.м., нежитлова будівля літ."Ш-1" загальною площею 205,9 кв.м., нежитлова будівля літ."Т-1" загальною площею 34,1 кв.м., нежитлова будівля літ."У-1" загальною площею 80,3 кв.м.,нежитлова будівля літ."И-1" загальною площею 1084,8 кв.м., нежитлова будівля літ."АА-1" загальною площею 351,0 кв.м., які відображені у інформаційній довідці станом на 15 вересня 2019 року і не відображені у інформаційних довідках від 06 та 07 квітня 2020 року.
Дані об`єкти, право власності на які перейшло до ТОВ «Соснова гірка», входили до предмету договору купівлі-продажу № 2299 від 05.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9 , однак за цим договором покупцю ТОВ «Інвестгруп» вони не передавалися, а розрахунок за них не був здійснений. Відповідно до договору вартість нежитлових приміщень становить: Н-1 344584,80 грн., М-1 680191,20 грн. (загальна вартість 1024776 грн.). З наведеного випливає, що майном, власником якого є ГО «ВОІ УТОС» незаконно заволоділи треті особи, а саме ТОВ «Соснова гірка».
26 лютого 2020 року на 33 сесії VII скликання Харківська міська рада Харківської області ухвалила рішення за № 2009/20 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів, згідно п. 1 якого, вирішено надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів згідно з додатком 1.
У відповідності до п. 3. Ст. 142 Земельного кодексу України, припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.
З наведеного, як зазначено прокурором, випливає, що в результаті незаконних дій, ГО «ВОІ «Українське Товариство Сліпих» та ПОГ» Харківське УВП №1 УТОС» зазнали значної майнової шкоди.
Вищезазначені обставини також підтверджуються показами свідків, а саме старшого бухгалтера ПОГ «ХУВП №1 УТОС» ОСОБА_10 , заступника директора ПОГ «ХУВП №1 УТОС» ОСОБА_11 , юрист-консульта ПОГ «ХУВП №4 УТОС» ОСОБА_12 .
При цьому, з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання про арешт майна, як зазначено прокурором, необхідно здійснити без повідомлення власника майна -Харківської міської ради код ЄДРОПОУ 04059243, розташованої за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 7.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, але надав заяву про розгляд поданого клопотання без його участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Представник Харківської міської ради, власника майна, у судове засідання не викликався, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.09.2020 р. вказане клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
16.09.2020 р. дану ухвалу отримано процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_14 .
Після чого, 18.09.2020 р. з клопотанням про арешт нерухомого майна, що належить на праві власності Харківської міської ради, до суду звернувся прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1