ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/999/20

Номер рядка у звіті 177

25 вересня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабельники Золотоніського району, Черкаської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, особою з інвалідністю будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь - якого рівня, учасником АТО (ООС) не являється, на утриманні будь-яких осіб не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

що обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за ч.1 ст.249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 09.04.2020 близько 00 годин 20 хвилин, перебуваючи в урочищі «Завидовське» на Кременчуцькому водосховищі в адміністративних межах Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх шкідливих наслідків, порушуючи встановлений порядок раціонального використання, охорони і відтворення риб та інших об`єктів водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища, із застосуванням, згідно з п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затвердженого Наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.1999 N 19, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 за N 269/3562, забороненого знаряддя лову шести рибальських сіток, виготовлених фабричним способом з мисинового полотна, незаконно виловив: 34 тарані, 4 краснопірки, 20 синців, 1 окуня, 1 карася, 1 жереха, 6 лящів, 25 плоскирок, чим заподіяв відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», істотної шкоди на загальну суму 7 021 (сім тисяч двадцять одна) грн 00 коп.

Враховуючи, що обвинувачений у ході досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, не оспорює встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини і погодився на розгляд кримінального провадження за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження відповідно до ч.2 ст. 302 КПК України, а добровільність беззаперечного визнання винуватості та згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за відсутності обвинуваченого ствердив його захисник адвокат ОСОБА_4 .

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та проводить розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому судом враховано, що учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким із них не оспорюються, в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_3 доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування заподіяної шкоди в сумі 7 021 грн 00 коп., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 28.04.2020 з призначенням платежу: «*;101;;2406 2100; Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навк.; ОСОБА_3 ».

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Санкцією ч. 1 ст. 249 КК України передбачено застосування до винної особи покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років.

При цьому відповідно до ч.1 ст.53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

З наведеного вбачається, що сума мінімального штрафу, який може бути призначено в якості покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, становить 17 000 грн 00 коп.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року становить 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

З наведеного вбачається, що мінімальний розмір штрафу за ч.1 ст.249 КК України значно перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на відповідний рік.

При цьому, як зазначалося вище, ОСОБА_3 ніде не працює, у зв`язку з чим суд вважає, що призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу є недоцільним.

Згідно з ч. 1 статті 61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Відтак, беручи до уваги обставини справи та особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, суд вважає, що його виправлення можливе без застосування до нього покарань, які обмежують гарантовані Конституцією права особи такі як право на особисту свободу та право на свободу пересування, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 96-1, 96-2, 100, 174, 370-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Арешт, накладений ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2020 року - скасувати.

Речові докази по справі:

- п`ять мисинових сіток, з розміром вічка 40*40 мм та одну сітку розміром вічка 45*45 мм, що передані на зберіганні до Управління Державного агентства рибного господарства в Черкаській області знищити;

- гумовий човен зеленого кольору із двома веслами, що знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського відділу поліції за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Січова, 3 конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1