Дата документу 13.01.2021 Справа № 314/1829/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/1829/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/281/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула 13 січня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:
Згідно з обвинувальним актом, в кінці серпня 2019 року, в денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підійшов до господарської будівлі, розташованої на території вказаного домоволодіння, де користуючись відсутністю тимчасового контролю з боку ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, за допомогою м`язової сили рук, таємно, повторно, з корисливих мотивів вчинив крадіжку 2 металевих листів, розміром 2,2x1 м кожний, товщиною металу 3 мм, вагою 50 кг 1 лист, вартістю 4 гривні 93 копійки за 1 кг на загальну суму 493 гривні, які були встановлені на даху вказаної будівлі та слугували її перекриттям.

В подальшому ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на те законних підстав, розпорядився вищевказаним викраденим ним майном на власний розсуд.

Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_7 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку майна ОСОБА_9 , в результаті чого спричинив потерпілій матеріальну шкоду, згідно з висновком судового експерта № 1148 від 14.04.2020, за результатами проведеної судово-товарознавчої експертизи, на загальну суму 493,00 гривні.

Крім цього, в середині січня 2020 року, в денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де шляхом вільного доступу, за допомогою м`язової сили рук, таємно, повторно, з корисливих мотивів вчинив крадіжку 20 листів шиферу 8-ми хвильового, розміром 1,75x1,13 м, товщиною 5,8 мм, вартістю 60 гривень 1 лист, які зберігалися на території вказаного домоволодіння та належали ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на те законних підстав, розпорядився вищевказаним викраденим ним майном на власний розсуд.

Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_7 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку майна ОСОБА_10 , в результаті чого спричинив потерпілому матеріальну шкоду, згідно з висновком судового експерта № 1148 від 14.04.2020, за результатами проведеної судово-товарознавчої експертизи, на загальну суму 1200 гривень.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у крадіжці в кінці серпня 2019 року 2 металевих листів, проте дії обвинуваченого в цій частині кваліфікував за ч. 1 ст. 185 КК України з огляду на недоведеність стороною обвинувачення кваліфікуючої ознаки повторності у діях ОСОБА_7 .

Вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2020 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишено без розгляду.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги
В апеляційній скарзі прокурор, вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх доводів зазначає про те, що у вироку суду допущенні протиріччя, обвинувачення, визнане судом доведеним, не сформульоване, і не зрозуміло, які саме обставини були встановлені під час судового розгляду вказаного провадження та на підставі яких досліджених доказів, звернувши увагу на те, що дане кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Просить, вирок суду скасувати та призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження у суді першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи, викладенні в апеляційній скарзі вказавши про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд у вироку не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним.
Обвинувачений у судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, згідно вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку, зокрема зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Однак, вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції не виконані належним чином.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України.

Проте, в мотивувальній частині оскаржуваного вироку місцевий суд не сформулював обвинувачення, яке визнане доведеним, а лише виклав обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_7 органом досудового розслідування, про що прямо вказано у вироку.

Отже, за змістом оскаржуваного вироку суд обмежився констатацією висунутого ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачення за ч.2 ст. 185 КК України, що засвідчує обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора.

Суд апеляційної інстанції виходить із того, що місцевий суд взагалі не встановив фактичних обставин провадження, при цьому змінив кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за епізодом крадіжки в кінці серпня 2019 року, що ставить під сумнів законність та обґрунтованість судового рішення місцевого суду і в частині кваліфікації дій обвинуваченого.

Зміст оскаржуваного вироку вказує, що суд першої інстанції припустився істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Такою загальною засадою кримінального провадження у цьому випадку є законність, дотримання якої не було забезпечено судом під час розгляду цього кримінального провадження.

Наведений факт істотного порушення вимог кримінального процесуального закону має суттєве значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення і є безумовною підставою для скасування оскаржуваного вироку, з призначенням нового судового розгляду, що відповідатиме положенню ч.6 ст. 9 КПК України, вимогам ч. 1 ст. 412, п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції внаслідок вищезазначених обставин обумовлює задоволення поданої апеляційної скарги.

Під час нового судового розгляду підлягає з`ясуванню питання доведеності чи недоведеності провини ОСОБА_7 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях та, як наслідок, питання юридичної оцінки дій обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2020 року відносно ОСОБА_7 , визнаного винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4