Справа № 495/2507/20
Номер провадження 1-кс/495/1763/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4

захисника: адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву потерпілого ОСОБА_4

про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.121 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України.
17.08.2020 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся із заявою про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.121 ч.1 КК України.
Свою заяву про відвід потерпілий ОСОБА_4 мотивує тим, що 02.02.2012 року суддею Білгород - Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_6 був постановлений вирок по справі № 1-706/11-к, яким визнано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні злочину за ч.3 ст. 185 КК України, копія зазначеного вироку суду прокурором приєднана до матеріалів даного кримінального провадження по справі № 495/2507/20. У відповідності до змісту вироку суду, до обвинуваченого ОСОБА_7 була застосована ст.75 КК України та призначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з випробувальним строком в 1 рік, що на думку потерпілого безпідставно та цілком необґрунтовано було застосовано більш м`яке покарання, оскільки злочин був скоєний групою осіб за попередньої змови, що у свою чергу може свідчити про зацікавленість та упередженість суду під час проголошення зазначеного вироку суду. Суддя ОСОБА_6 після отримання обвинувального акту відносно ОСОБА_7 повинен був заявити собі самовідвід, так як він раніше вже розглядав обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , однак суддею було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Підготовче судове засідання було проведене у присутності потерпілого, який у наслідок нанесення обвинуваченим тяжких тілесних ушкоджень, отримав 2 групу інвалідності, через що взагалі не розумів, що відбувається у суді, що робить обов`язковим присутність представника. У наслідок відсутності представника потерпілого, не були з`ясовані важливі питання та не вчинено процесуальних дій, які необхідно було здійснити до початку судового розгляду обвинувального акту, а саме надання доказів на підтвердження витрат потерпілого на лікування, що у подальшому зробить їх відшкодування неможливим. Після укладення договору про надання правової допомоги між адвокатом ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 до суду були направлені клопотання про надання можливості ознайомлення з матеріалами справи № 495/2507/20 та їх копіювання, проте суддею тривалий час ігноруванні законні вимоги представника потерпілого та не надано доступу до матеріалів кримінального провадження, у зв`язку з чим були подані скарги на дії та бездіяльність судді ОСОБА_6 . Зазначені скарги були направлені до судді ОСОБА_6 та ним на ім`я голови суду. На подані скарги суддя ОСОБА_6 зазначив, що доводи викладені у скарзі не відповідають дійсності, при цьому не надав жодних письмових доказів невідповідності вимог адвоката. Протягом місяця суддя ОСОБА_6 блокував ознайомлення адвоката з матеріалами справи № 495/2507/20, що привело до суттєвого порушення права потерпілого на захист та перешкоджання у наданні правової допомоги адвокатом.
09.06.2020 року до суду прокурором та потерпілим було подане клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, до клопотання було приєднано диск із записами багато чисельних погроз з боку обвинуваченого на адресу потерпілого та його родини, копія заяви до правоохоронних органів, однак суд не тільки не дослідив докази надані потерпілим та прокурором, не врахував існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, існування реальної загрози вбивства сім ї потерпілого, факту того, що обвинувачений раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, тяжкості вчиненого ним злочину, а й взагалі не звернув на них увагу. Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 цілком незаконно та необґрунтовано, був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, проте обвинуваченим було кілька разів порушено вимоги ухвали суду, що було зафіксовано потерпілим на особистий мобільний телефон.
03.07.2020 року потерпілим до канцелярії Білгород- Дністровського міськрайонного суду було подане чергове клопотання з вимогою застосувати до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та докази порушення обвинуваченим вимог ухвали Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.06.2020 року. Не зважаючи на те, що строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого закінчувався 07.08.20209 року, суддя призначає наступне судове засідання на 11.08.2020 року, що свідчить про упередженість та зацікавленість судді у розгляді зазначеної справи, що може привести до постановления протиправного вироку суду.
11.08.2020 року прокурором до суду було подане клопотання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а 03.07.2020 року потерпілим було подане аналогічне клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з доказами порушення умов домашнього арешту у нічний час.
Суддя ОСОБА_6 , з метою уникнення застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, проігнорував також клопотання прокурора, що свідчить про упередженість та зацікавленість судді у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000001 від 02.01.2020 року за фактом нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому.
Матеріали справи не містять жодного доказу направлення процесуальних документів, як прокурору так й сторонам по справі, докази направлення ухвал постановлених судом щодо застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченого до правоохоронних органів для здійснення контролю за її виконанням, у матеріалах справи відсутні.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали свою заяву про відвід судді ОСОБА_6 в повному обсязі та просили її задовольнити. Додали, що дане кримінальне провадження відкладалось з невідомих причин, не було надано пояснень на підставі чого відкладається розгляд справ, призначений на 11.08.2020 року, так як на їх думку адвокат ОСОБА_8 знаходиться у договірних відносинах з суддею ОСОБА_6 , який зацікавлений в розгляді даного кримінального провадження. Крім цього, зі слів людей їм відомо, що адвокат ОСОБА_9 та суддя ОСОБА_6 знаходились разом у ресторані, що викликає сумніви в неупередженості судді.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти заявленого відводу потерпілим ОСОБА_4 , так як вважає його безпідставним та необґрунтованим. Зауважив, що взагалі відсутні жодні підстави для відводу судді ОСОБА_6 , а всі процесуальні дії проведені відповідно до чинного законодавства, згідно із встановленим порядком розгляду даного кримінального провадження. Навпаки вбачається зловживання своїми процесуальними правами та обов`язками саме потерпілим ОСОБА_4 , так як його твердження про змушення суддею сідати в залі судового засідання біля обвинуваченого не відповідають дійсності та є надуманими, а дружині було запропоновано покинути залу судового засідання, так як вона є свідком у даному кримінальному провадженні та не має процесуального права бути присутньою під час розгляду кримінального провадження. Також не було ніяких процесуальних порушень щодо роз`яснення потерпілому його прав та обов`язків, так як він мав можливість ознайомитися з пам`яткою про права та обов`язки, як під час розгляду кримінального провадження, так і поза його межами. Крім цього, ухвалення раніше суддею ОСОБА_6 вироку відносно ОСОБА_7 , не є підставою для відводу відповідно до чинного законодавства. Просив подану заяву залишити без задоволення.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце судового розгляду справи повідомленні належним чином, а саме телефонограмою. Крім того, адвокат ОСОБА_8 подав клопотання, згідно з яким він з вказаною заявою потерпілого про відвід судді ОСОБА_6 не згоден, вважає її необґрунтованою, надуманою та такою, що підлягає відмові, так як підстави для відводу судді не доведені, а факти на які посилається потерпілий були йому відомі ще до початку судового розгляду. Просив залишити без задоволення подану заяву.
Дослідивши заяву потерпілого ОСОБА_4 про відвід судді, вислухавши прокурора, потерпілого та його захисника, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.80 Кримінального процесуального кодексу України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
Право заявляти відвід повинно реалізовуватися відповідно до порядку, встановленого законом. У зазначеній статті поміщена законодавча вимога про те, що заява про відвід (самовідвід) має бути вмотивованою. Нічим не підтверджена вимога відводу судді, експерта, спеціаліста, перекладача чи секретаря судового засідання не може бути задоволена. Вмотивованою можна вважати заяву про відвід, в якій міститься:
- правильний виклад та аналіз фактичних підстав, що вказують на упередженість судді;
- якомога більша деталізація цих фактів;
- зазначення того, що підстави для заявленого відводу викликають сумнів у безсторонності судді та зазначити чому;
- посилання на засоби доказування та докази, які в них містяться (наприклад, допит та показання свідків, письмові докази тощо), якими підтверджуються наведені обставини, що свідчать про юридичні підстави для відводу;
- додатки, на які проводиться посилання в заяві про відвід;
- чітко сформульована вимога до суду.
Згідно із ч.1 ст.75 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.76 Кримінального процесуального кодексу України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Переліком статей 75, 76 Кримінального процесуального кодексу України визначений вичерпний перелік обставин, при яких суддя не може брати участь у розгляді справи.
Таким чином, об`єктивні підстави, передбачені ст.ст. 75, 76 Кримінального процесуального кодексу України, для відводу судді ОСОБА_6 відсутні, а суб`єктивна думка потерпілого ОСОБА_4 з приводу зацікавленості судді в розгляді данного кримінального провадження та порушення процесуальних прав та обов`язків потерпілого, не є такою підставою. Відсутні підстави і для самовідводу.
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про те, що заява потерпілого ОСОБА_4 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України, є невмотивованою, оскільки суд не вбачає обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи.
Отже, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_4 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України, відмовити, оскільки заявник не надав суду будь-яких переконливих доказів, які б свідчили про те, що суддя не може брати участь у розгляді справи і є будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 80-82 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Заяву потерпілого ОСОБА_4 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.121 ч.1 КК України визнати невмотивованою та у її задоволенні відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 26.08.2020 року.

Суддя ОСОБА_1