15.07.2020

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження №0000069 від 13.07.2020 р., про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000069 від 13.07.2020 року, за ознакою вчинення злочину, передбачених ч. 3 ст.185 КК України.

Так, 11 липня 2020 року близько об 05:00 годин, ОСОБА_4 разом із своїм знайомим ОСОБА_5 та малознайомим ОСОБА_6 , перебуваючи на Аркадійській алеї у місті Одесі, побачили раніше не знайому їм ОСОБА_7 , яка у той час поверталася додому.

Маючи спільний намір на вчинення крадіжки будь-якого майна належного ОСОБА_7 та переслідуючи ціль незаконного збагачення, з метою проникнення у житло, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під приводом приятельських розмов, подальшого відпочинку, надання допомоги та користуючись тим, що ОСОБА_7 загубила ключі від вхідних дверей до кватири, вмовили останню проїхати з нею до її місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення крадіжки будь-якого майна належного ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , шляхом вибивання замку від вхідних дверей проникли до приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи свій злочинний намір, користуючись неуважністю ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні зазначеної квартири, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заздалегідь розподіливши між собою ролі, розійшлись по різним кімнатам зазначеної квартири.

Діючи відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_4 , будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» у корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із серійним номером: НОМЕР_3 .

В свою чергу та згідно своєї ролі ОСОБА_5 , будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав портативну колонку марки «JBL», гарнітура навушники чорного кольору, наручний годинник, окуляри віртуальної реальності марки «Delta».

Надалі, згідно своєї ролі ОСОБА_6 , будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав ноутбук марки «Acer» у корпусі сірого кольору, ноутбук марки «Lenovo» у корпусі чорного кольору, ноутбук марки «Samsung» у корпусі сірого кольору, мобільний телефон марки «Meizu» у корпусі чорного кольору, бездротовий маршрутизатор марки «TP-LINK» білого кольору.

Після цього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдали потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 50 тисяч 605 гривень.

В порядку ст. 208 КПК України було затримано громадянина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Під час особистого обшуку якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «ZTE» синього кольору, IMEI: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон «ARCHOS» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон «NOMI», сім-картка «lifecell» НОМЕР_6 ;

- окуляри VR-3D;

- музикальна колонка «JBL» синього кольору;

- навушники «HEADSHOT» HS560 GAMEPR чорного кольору;

- наручний годинник блакитного кольору IMEI: НОМЕР_7 вилучено та поміщено до сейф-пакету №INZ4025646.

У зв`язку з тим, що виникла необхідність у забезпеченні збереженні речових доказівта те, що вилучене майно являється речовим доказом у даному кримінальному провадженні по якому необхідно провести необхідні слідчі дії, для встановлення наявності слідів кримінального правопорушення, є необхідність у їх арешті для подальшого використання зазначеного майна в процесі доказування.

Слідчий в судове засідання не з`явився, згідно наданої заяви, підтримує вимоги клопотання в повному обсязі, просив провести розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, згідно наданої заяви просив розглядати клопотання за його відсутності, просив відмовити в частині накладення арешту на мобільні телефоні.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що майно, яке було виявлено та вилучено під час особистого обшуку громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Щодо накладення арешту на інше майно.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч.2 ст.171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Проте з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Щодо накладення арешту на мобільний телефон «ARCHOS» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_5 ; мобільний телефон «ZTE» синього кольору, IMEI: НОМЕР_4 ; мобільний телефон «NOMI», сім-картка «lifecell» НОМЕР_6 , вважаю необхідним відмовити в цій частині в накладенні арешту на вказане майно, оскільки до клопотання не надано підтверджуючих документів, які би вказували, що вказане майно має відношення до кримінального провадження або може бути визнане речовим доказам чи бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в іншій частині, оскільки слідчий в своєму клопотанні недостатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власника вказаного майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке виявлено та вилучено під час особистого обшуку у громадянина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- окуляри VR-3D;

- музикальна колонка «JBL» синього кольору;

- навушники «HEADSHOT» HS560 GAMEPR чорного кольору;

- наручний годинник блакитного кольору IMEI: НОМЕР_7 вилучено та поміщено до сейф-пакету №INZ4025646.

В частині накладення арешту на майно, а саме:

- мобільний телефон «ARCHOS» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон «ZTE» синього кольору, IMEI: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон «NOMI», сім-картка «lifecell» НОМЕР_6 - відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді та зобов`язати слідчого повернути вказане майно особі, у якої було вилучене зазначене майно.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 або інших слідчих з групи слідчих у кримінальному провадженні №0000069 від 13.07.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1