Справа № 304/1487/20 Провадження № 1-кс/304/444/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000045 від 01 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000045 від 01 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:015:0026, площею 0,0585 га, що належить ОСОБА_4 , шляхом заборони використовувати, відчужувати, розпоряджатися будь яким чином вказаною земельною ділянкою, у тому числі заборонити проводити будь які монтажні (будівельні) роботи та будь які дії щодо реєстрації нерухомого майна та громадян в такому. Клопотання мотивує тим, що Перечинським відділом Ужгородської місцевої прокуратури здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення слідчим відділом Перечинського ВП досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 01 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України у формі процесуального керівництва. Зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що до Перечинського ВП надійшла заява ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 здійснює будівництво житлового будинку на належній їй земельній ділянці без будь яких дозвільних документів. Під час допиту потерпіла показала, що на праві приватної власності їй належить земельна ділянка з кадастровим номером :03:015:0026, на якій ОСОБА_5 розпочав зведення житлового будинку та станом на 19 лютого 2020 року зведено фундамент та стіни будинку; на її прохання звільнити самовільно зайняту ділянку такий не реагує. Прокурор вказує на те, що вказана земельна ділянка як об`єкт права власності є предметом злочину та відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 . Враховуючи викладене та те, що у матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:015:0026, площею 0,0585 га, яка належить ОСОБА_4 є предметом, що був об`єктом кримінально-протиправних дій, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак має значення речового доказу у кримінальному провадженні, а також з метою запобігання можливості перетворення, передачі чи відчуження на користь третіх осіб, в тому числі проведення будь яких монтажних (будівельних) робіт, будь яких дій щодо реєстрації нерухомого майна, прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, підтримавши таке, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

У судове засідання власник майна ОСОБА_4 також не з`явилася, однак її представник адвокат ОСОБА_6 подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без їх участі та не заперечив проти задоволення такого.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані прокурором матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання встановлено, що 30 січня 2020 року до Перечинського ВП надійшла заява-повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 , мешканки АДРЕСА_1 , в якій остання просить внести відомості до ЄРДР за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 197-1 КК України. Зазначає, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,0585 га, кадастровий номер :03:015:0026, на якій, без будь якого її дозволу чи згоди, почав будувати житловий будинок громадянин ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_2 ; на її неодноразові зауваження та заперечення не реагує, станом на день звернення вже зведено фундамент та стіни будинку, починаються покрівельні роботи (а. с. 2-3).

Вказані обставини також підтверджуються наявним у матеріалах клопотання протоколом допиту потерпілої ОСОБА_4 від 19 лютого 2020 року (а. с. 4-6).

01 лютого 2020 року дану подію було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000045 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст.197-1 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. с. 1).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 174764442 від 23 липня 2019 року земельна ділянка, площею 0,0585 га, кадастровий номер :03:015:0026 на підставі рішення 25 сесії VІІ скликання Порошківської сільської ради Перечинського району № 517 від 08 липня 2019 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (а. с. 7, 10, 11-16).

Зазначена земельна ділянка площею 0,0585 га, з кадастровим номером :03:015:0026, що належить ОСОБА_4 постановою прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про приєднання та визнання речовим доказом від 25 листопада 2020 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000045 від 01 лютого 2020 року (а. с. 21-22).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Прокурором доведено, що належна ОСОБА_4 земельна ділянка стала об`єктом кримінально-протиправних дій, а відтак має значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000045 та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 170 КПК України та збереження земельної ділянки як речового доказу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Разом із тим, прохання прокурора заборонити проводити будь які монтажні (будівельні) роботи та будь які дії щодо реєстрації нерухомого майна та громадян у такому нерухомому майні задоволенню не підлягає, оскільки вказані питання не належать до компетенції слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна та, крім цього, входять до поняття «арешт майна» у розумінні ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000045 від 01 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,0585 га, кадастровий номер :03:015:0026, яка на підставі рішення 25 сесії VІІ скликання Порошківської сільської ради Перечинського району № 517 від 08 липня 2019 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , шляхом заборони будь яким особам використовувати, відчужувати та розпоряджатися вказаною земельною ділянкою.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1