Справа № 216/5436/20
провадження 1-кп/216/506/21
УХВАЛА
іменем України

03 лютого 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000112 від 06.09.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учасником бойових дій, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
18 вересня 2020 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, в ході розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України, про що надав відповідне письмове клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечував та надав суду докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, зібрані в ході досудового розслідування.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування було встановлено наступне.

ОСОБА_4 не маючи посвідчення водія, маючи за мету у подальшому керувати транспортними засобами, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місце, у невстановленої особи придбав підроблене посвідчення водія видане на його ім`я ОСОБА_4 НОМЕР_1 . У подальшому, 06.09.2020, в нічний час доби, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом Хюндай АШ 100 д/н НОМЕР_2 проїжджав по території Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, в цей час порушив правила дорожнього руху, у зв`язку із чим був зупинений інспекторами полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, на вимогу яких надати посвідчення водія, достовірно знаючи, що посвідчення водія видане на його ім`я НОМЕР_1 підроблене та маючи злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документу, маючи у розпорядженні посвідчення водія НОМЕР_1 , надав його патрульним поліцейським, бланк якого згідно з висновком експерта №19/104-17/1-1639 від 15.09.2020 за способом друку та захисними елементами не відповідає встановленому зразку (бланкам посвідчень водія, виготовленим на Поліграфічному комбінаті «Україна» зразка 2019 року), зображення наданого бланка посвідчення водія нанесені способом струминного друку за допомогою кольорового знакодрукуючого пристрою зі струменним способом нанесення зображень.

Таким чином, ОСОБА_4 використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 визнав свою вину у вчинені кримінального проступку за яким обвинувачується, щиро розкаявся у вчиненому, не заперечував, що при вказаних раніше обставинах вчинив кримінальний проступок.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 358 КК України кваліфіковано вірно, оскільки останній використав завідомо підроблений документ.

Між тим, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

За змістом ст. 45 КК України передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень.

Підставами звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією статтею є дійове каяття. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення кримінального правопорушення особа: 1) щиро покаялась; 2) активно сприяла у його розкритті; 3) повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень, особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає у добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно з частиною 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом, що визначено у ч. 1 ст. 286 КПК України.

За приписами ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальний проступок, повністю визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся, жалкує про вчинене та засуджує свої протиправні дії, активно сприяв його розкриттю, усвідомив вчинене та запевнив, що в подальшому не буде вчиняти кримінальні правопорушення, його слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, в зв`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України, так як останній не заперечував проти цього. При цьому, суд також враховує, що матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана, в рамках кримінального провадження цивільні позови не заявлено.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому, у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.

В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 126 КПК суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Отже, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат пов`язаних із залученням експертів, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат, тощо. Таким чином, дане питання може бути вирішене й ухвалою суду.

На це звернула увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року, по справі №598/1781/17 (провадження №13-47кс20).

Оскільки, в рамках цього кримінального провадження було проведено судову технічну експертизу документів, оформлену висновком №19/104-17/1/1639 від 15.09.2020 на проведення якої було витрачено кошти з Державного бюджету України на суму 1307,60 грн, що підтверджується довідкою експертної установи Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 45, 358 ч. 4 КК України, ст.ст. 124, 126, 314, 286, 288, 393, 395, 532, 533 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 06.09.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України,- закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експерта, у сумі 1307,60 грн (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок).

Речовий доказ посвідчення водія НОМЕР_1 , долучене до матеріалів кримінального провадження №0000112 на підставі постанови від 15.09.2020,- знищити.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1