Справа № 127/383/19
Провадження №11-кп/801/1188/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного 15.05.2018 в ЄРДР за №0001939, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2020, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
22.02.2002 вироком Хмільницького міського суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік;
19.06.2002 вироком Хмільницького міського суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік шість місяців;
08.10.2003 вироком Хмільницького міського суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 70, 71 КК України до чотирьох років трьох місяців позбавлення волі;
08.12.2008 вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 70, 71 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі, звільненого 15.02.2013 по відбуттю строку покарання;
09.07.2014 вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області за ст. 395 КК України до 45 діб арешту;
12.08.2014 вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, звільненого 16.06.2017 по відбуттю строку покарання;
28.01.2016 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в сумі 850 грн;
28.11.2019 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі;
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України та призначено йому покарання:
-за ч. 2 ст. 307 КК України у виді семи років позбавлення волі без конфіскації майна;
-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді двох років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого та призначено покарання у вигляді семи років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів, з врахуванням покарання призначеним вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2019, шляхом часткового складання призначених покарань та призначено остаточне покарання у вигляді семи років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту затримання, тобто з 03.12.2018.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту затримання 03.12.2018 до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою
Вирішено питання з процесуального витратами та речовими доказами.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , маючи умисел направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, при невстановлених обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс, який зберігав в спідній білизні без мети збуту.
14.05.2018 близько 15:00 год ОСОБА_8 перебував по вул. Привокзальна, 11 в м. Вінниця, де його зупинили працівники поліції. На запитання працівників поліції, чи є у нього заборонені в обігу речі, ОСОБА_8 повідомив, що у його спідній білизні знаходяться два поліетиленові згортки із вмістом канабісу. Після цього ОСОБА_8 добровільно видав із своєї спідньої білизни вказані поліетиленові згортки із речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, які в подальшому було вилучено.
Згідно висновку експерта № 1072 від 18.07.2018, надана на експертне дослідження подрібнена речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 45,75 г.
Крім цього, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, при невстановлених обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно, попередньо вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав наркотичні засоби - канабіс та метадон, які зберігав при собі в сумці, з метою збуту невідомій особі, яка відбуває покарання в Вінницькій УВП № 1, за адресою м. Вінниця вул. Привокзальна, 26, шляхом перекидання через паркан.
23.05.2018 близько 16:00 год ОСОБА_8 перебував за адресою: місто Вінниця, вул. Верхарна, 28 (за 12 м до паркану будівлі Вінницької УВП № 1), де його зупинили працівники поліції. На запитання останніх, чи є у нього заборонені в обігу речі, ОСОБА_8 повідомив, що у його сумці знаходиться один поліетиленовий згорток, перемотаний клейкою стрічкою типу «скотч» із частиною цеглини, в якому знаходиться метадон і канабіс. Після цього ОСОБА_8 добровільно видав із своєї сумки вказаний поліетиленовий згорток, обмотаний клейкою стрічкою з цеглиною для полегшення можливості його перекидання через паркан установи виконання покарань, із речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані та грудкоподібними кристалічними речовинами, які в подальшому було вилучено. Також ОСОБА_8 повідомив, що мав намір перекинути наркотичні засоби невідомим засудженим через паркан на територію Вінницької УВП № 1, розташованої за адресою: м. Вінниця вул. Привокзальна, 26.
Відповідно до висновку експерта № 1424 від 24.09.2018 року, надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 26,85 г. В досліджуваних грудкоподібних кристалічних речовинах, загальною масою 0,4377 г міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,2492 г.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 висловлює незгоду з вироком суду в частині засудження його за ч. 2 ст. 307 КК України та зазначає, що не мав наміру на збут наркотичних засобів, є наркозалежним і наркотики придбав для себе. Переконаний, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження були допущені порушення закону працівниками поліції.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку суду, просить змінити вирок, змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення і застосувати закон України, про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та є лише припущеннями суду. Зазначає, що під час судового розгляду не було здобуто доказів на підтвердження мети збуту у ОСОБА_8 . Вказує, що її підзахисний є наркозалежним, наркотики придбав для себе і наміру перекидати їх через паркан установи не мав. Вважає, що суд безпідставно не визнав пом`якшуючою обставиною - щире каяття обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та не врахував дану обставину при призначені йому покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційних скарг, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається зі змісту апеляційних скарг ОСОБА_8 визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України та заперечує свою причетність до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, яким суд дав належну оцінку.
Посилання апелянтів на те, що у справі неповно і однобічно проведено судове слідство та висновки суду, викладені у вироку про визнання ОСОБА_8 винуватим за ч. 2 ст. 307 КК України, не відповідають фактичним обставинам справи, є непереконливими і спростовуються сукупністю наявних доказів.
Судом першої інстанції по даному епізоду було досліджено матеріали провадження, зокрема:
- рапорт працівника поліції ОСОБА_9 від 23.05.2018;
- заява ОСОБА_8 , в якій останній вказує, що надає працівникам поліції добровільну згоду на вилучення в нього згортку з метадоном та канабісом, який він намагався збути до Вінницької ВК № 86 за допомогою цеглини;
- протокол огляду місця події від 23.05.2018, відповідно до якого проводився огляд території неподалік Вінницької ВК № 86 по вул. Верхарна, 28 в м. Вінниця, де знаходився ОСОБА_8 . Останній добровільно видав працівникам поліції пакунок, перемотаний клейкою стрічкою, з трьома згортками з речовиною зеленого кольору у подрібненому стані, речовиною білого кольору та шматком цеглини всередині, який знаходився в його сумці. В ході даного огляду працівники поліції вилучили вищевказаний пакунок, а також змиви з рук, зі згортка та контрольний зразок. Слідча дія відбувалася за участю понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підписували даний протокол. В ході слідчої дії ОСОБА_8 пояснював, що мав намір перекинути пакунок з наркотиками через паркан на території Вінницької ВК № 86 для свого знайомого на ім`я ОСОБА_12 ;
- висновок експерта № 1424 від 24.09.2018, відповідно до якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 26,85 г. В досліджуваних грудкоподібних кристалічних речовинах, загальною масою 0,4377 г міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,2492 г. На поверхні серветки з нашаруванням речовини сірого кольору, яка поміщена у паперовий згорток із рукописним написом «Змиви з обох рук» виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон;
- протокол огляду предмету від 17.10.2018, відповідно до якого оглядався моток клейкої стрічки типу «скотч», який вилучений у ОСОБА_8 під час огляду місця події 14.05.2018;
- протокол огляду предмету від 17.10.2018, відповідно до якого оглядався шматок цеглини, який вилучений у ОСОБА_8 під час огляду місця події 23.05.2018.
Судом першої інстанції дана належна оцінка поясненням обвинуваченого ОСОБА_8 , який визнав факт того, що 14.05.2018 та 23.05.2018 працівники поліції вилучили в нього наркотики, які він придбав через мережу Інтернет для власного вживання, при цьому заперечив намір збуту.
Також було допитано свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які вказали, що були понятими під час виявлення та вилучення у ОСОБА_8 згорток з наркотиками.
Свідок ОСОБА_13 , який був очевидцем події, в суді першої інстанції пояснив, що в травні 2018 року працював таксистом. Біля Центрального ринку до нього підійшов чоловік та попросив підвезти, сказав, що повідомить, куди саме слід їхати, не називав адресу. За вказівкою пасажира він поїхав до вокзалу, потім вздовж паркану тюрми, далі повернув праворуч. Там пасажир сказав зупинитися, що він і зробив. Але пасажир сказав їхати далі, і він рушив. В цей час він побачив, що його автомобіль наздоганяють кілька чоловіків та зупинився. Чоловіки його наздогнали, обшукали кишені його пасажира, тоді оглянули заднє сидіння його автомобіля та знайшли під сидінням якийсь пакунок. Що саме було всередині пакунка йому не відомо, раніше він його не бачив. Пасажир визнав, що пакунок належить йому. Він не заперечував проти огляду автомобіль.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо упакування наркотичних речовин зі шматком цеглини саме з метою перекидання через паркан, навівши при цьому належні мотиви свого рішення. Зберігання наркотичних засобів для власного вживання зі шматком цеглини є абсурдним. Обвинувачений під час судового розгляду справи, заперечуючи намір збуту наркотиків шляхом перекидання через паркан, жодним чином не пояснює чому зберігав наркотики саме в такому вигляді.
Мотиви суду на спростування доводів сторони захисту є послідовними, логічними та не викликають в апеляційного суду сумнівів.
Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі, що він повідомив таксисту про намір їхати до місця свого проживання по АДРЕСА_2 , спростовується поясненнями свідка ОСОБА_13 , який в суді першої інстанції вказував, що ОСОБА_8 не повідомляв про кінцеву зупинку, а вказав, що буде показувати дорогу. За вказівкою пасажира він поїхав до вокзалу, потім вздовж паркану тюрми, далі повернув праворуч. Там пасажир сказав зупинитися, що він і зробив.
Суд першої інстанції, перевіривши зібрані під час досудового розслідування та надані стороною обвинувачення докази, на підставі яких ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення, та доводи обвинуваченого й захисту, детально проаналізував їх і дав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку.
Під час перевірки матеріалів кримінального провадження апеляційний суд встановив, що висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів (ч. 2 ст. 307 КК України) за обставин, викладених у вироку, місцевий суд обґрунтував наявними в матеріалах справи доказами, на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду з додержанням ст. 23 КПК України й оціненими відповідно до ст. 94 вказаного Кодексу.
Суд першої інстанції також перевірив посилання сторони захисту про недопустимість доказів у справі та спростував їх, навівши мотиви свого рішення, які апеляційний суд вважає обґрунтованими.
Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що досудове розслідування та судовий розгляд в кримінальному провадженні проведено з дотриманням кримінального процесуального закону, пояснення свідків узгоджуються між собою та з рештою доказів здобутих у справі.
Також колегія суддів не вбачає порушень вимог Закону про кримінальну відповідальність при призначені обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України без врахування пом`якшуючої обставини щире каяття. Місцевий суд обґрунтовано не визнав щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, оскільки обвинувачений визнав свою провину в інкримінованих йому злочинах лише частково.
Доводи апеляційних скарг не можуть вплинути на законність і обґрунтованість судового рішення, адже судовий розгляд кримінального провадження проведено з дотриманням кримінального процесуального закону з повним дослідженням усіх обставин справи в їх сукупності.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2020 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4