Провадження № 11-кп/4820/601/20
Справа № 683/1401/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.122 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 липня 2020 року,

у с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, жителька АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одружена, пенсіонерка, не має судимостей,

визнана винуватою за ч.1 ст.122 КК України з призначенням покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнена від відбування основного покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України ОСОБА_7 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 1 750 грн. 16 коп. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн., всього стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 кошти в сумі 21 705 грн. 16 коп.
Судом вирішено питання речових доказів.

За вироком місцевого суду, 03 квітня 2019 року біля 13 години ОСОБА_7 , перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих тривалих неприязних відносин зі своєю сусідкою ОСОБА_10 , з метою умисного спричинення їй тілесних ушкоджень, завдала останній один удар правою рукою в область обличчя, внаслідок чого остання впала на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 в цей же час та місці підійшла до потерпілої та завдала останній чотири удари обома ногами в область грудної клітини, заподіявши їй фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень. Після цього, вирвавши в останньої дерев`яну палицю, завдала нею ще чотири удари по правій руці, в результаті чого ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому дистальної третини діафіза 5-ї п`ясної кістки з незначним заходженням уламків, гематоми в ділянці тильної поверхні правої кисті в проекції 4, 5 плюсневих кісток правої кисті, які згідно висновку експерта № 25 від 19.04.2019 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просила вирок суду скасувати і провадження закрити за відсутністю складу злочину.

Посилалася на істотне порушення судом норм кримінального процесуального права, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

Уважала, що судом безпідставно взято до уваги показання потерпілої ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 та відкинуто її показання.

Зазначала, що судом не в повній мірі допитато свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та взагалі не допитано судово-медичного експерта, що в сукупності і стало причиною хибного рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та узагальнених доводів апеляційної скарги; обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу про скасування вироку суду та закриття провадження; представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 , який заперечив проти її задоволення; думку прокурора ОСОБА_6 про безпідставність апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 України відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим, підтверджений сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів, яким судом дана належна оцінка.

Обвинувачена ОСОБА_7 у суді свою винуватість у скоєнні інкримінованого їй злочину не визнала та показала, що 03.04.2019 року в обідню пору у її чоловіка ОСОБА_15 була словесна перепалка із потерпілою ОСОБА_10 . Однак, у цьому конфлікті вона участі не брала і потерпілу ОСОБА_10 того дня не бачила і тілесні ушкодження потерпілій не наносила. Потерпіла та свідки, які були допитані в судовому засіданні, дали неправдиві показання і безпричинно обмовили її у нанесенні потерпілій ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.
Суд не взяв до уваги такі її показання та спростував сукупністю таких доказів.
Так, в судовому засіданні місцевого суду потерпіла ОСОБА_10 показала, що 03.04.2019 року біля 13 год. вона перебувала на території свого домогосподарства, де відбулась словесна перепалка із ОСОБА_15 , який є чоловіком обвинуваченої ОСОБА_7 . Під час конфлікту до них підійшла обвинувачена ОСОБА_7 та на ґрунті особистих тривалих неприязних відносин завдала їй один удар правою рукою в область обличчя, внаслідок чого вона впала на землю. ОСОБА_7 у цей час підійшла до неї та завдала їй ще чотири удари обома ногами в область грудної клітини. Після цього, вирвавши в неї дерев`яну палицю, завдала нею ще чотири удари по її правій руці, в результаті чого вона отримала закритий перелом кістки на руці.
Про обставини та механізм заподіяння їй тілесних ушкоджень потерпіла детально вказала під час слідчого експерименту, проведеного в ході досудового розслідування.
Свідок ОСОБА_11 в місцевому суді підтвердила, що 03.04.2019 року біля 13 год. вона проходила біля території домогосподарства потерпілої ОСОБА_10 , та бачила як обвинувачена ОСОБА_7 кинула на землю потерпілу ОСОБА_10 та завдала їй декілька ударів ногами по тілу. Після чого, вирвавши в потерпілої дерев`яну палицю, нанесла нею ще декілька ударів по її правій руці. Свідком цих подій був ОСОБА_15 , який є чоловіком обвинуваченої ОСОБА_7 . Після побиття потерпіла ОСОБА_10 пішла до свого будинку. В будинку вона надала потерпілій допомогу та зателефонувала до Решнівецької сільської ради та повідомила про побиття потерпілої, а також викликала фельдшера ОСОБА_13 , яка оглянула ОСОБА_10 та викликала швидку медичну допомогу.
Свої показання свідок ОСОБА_11 повністю підтвердила 10.05.2019 року під час проведення з її участю слідчого експерименту.
Крім того, свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні першої інстанції підтвердила, що вона є секретарем Решнівецької сільської ради Старокостянтинівського району та 03.04.2019 року біля 13 год. їй зателефонувала потерпіла ОСОБА_10 і повідомила про те, що її побила сусідка ОСОБА_7 та просила надіслати їй фельдшера для надання медичної допомоги. Після цього вона направила фельдшера ОСОБА_13 до будинку потерпілої ОСОБА_10 , а сама зателефонувала до поліції та повідомила про вказану вище подію.
Також у місцевому суді свідок ОСОБА_13 підтвердила, що вона є фельдшером в с. Решнівка Старокостянтинівського району та 03.04.2019 року біля 13 год. секретар Решнівецької сільської ради ОСОБА_12 направила її на виклик до потерпілої ОСОБА_10 . Прибувши на викликє, вона побачила, що обличчя потерпілої ОСОБА_10 було в крові та був перелом на правій руці. Під час розмови ОСОБА_10 пояснила, що її побила сусідка ОСОБА_7 . Після надання першої медичної допомоги вона викликала швидку медичну допомогу, яка і забрала потерпілу до лікарні.
Із дослідженого в судовому засіданні CD-R диску із аудіозаписом телефонних розмов, що надійшли на лінію «102», та протоколу огляду даного CD-R диску від 21.05.2019 року вбачається, що 03.04.2019 року ОСОБА_12 повідомила поліцію на лінію «102» ГУ НП в Хмельницькій області про побиття потерпілої ОСОБА_10 її сусідкою ОСОБА_7 . Надалі вказаний CD-R диску визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 25 від 19.04.2019 року у потерпілої ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому дистальної третини діафіза 5-ї п`ясної кістки з незначним заходженням уламків, гематоми в ділянці тильної поверхні правої кисті в проекції 4,5 плюсневих кісток правої кисті, які виникли від, як мінімум, однієї дії удару тупого твердого предмету, можливо у строк, вказаний в ухвалі, і відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Також, згідно висновку судово-медичної експертизи № 30 від 16.05.2019 року локалізація та механізм утворення закритого перелому дистальної третини діафіза 5-ї п`ястної кістки з незначним заходженням уламків, гематоми в ділянці тильної поверхні правої кисті в проекції 4, 5 плюсневих кісток правої кисті, виявлених у потерпілої ОСОБА_10 , можуть відповідати проведеному слідчому експерименту 10.05.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_10 та судово-медичного експерта ОСОБА_16 , під час якого потерпіла вказала, що їй ОСОБА_7 нанесла чотири удари по тильній поверхні правої кисті у основи 4 та 5 пальців та чотири удари в область грудної клітки зліва. Також зі слів потерпілої ОСОБА_10 було уточнено, що ОСОБА_7 нанесла 4 удари палицею в область тильної поверхні правої кисті у основу 5 пальця.
Місцевий суд не взяв до уваги показання обвинуваченої ОСОБА_7 у частині того, що вона потерпілу ОСОБА_10 03.04.2019 року біля 13 год. не бачила і тілесні ушкодження потерпілій не завдавала, а також те, що потерпіла та свідки безпричинно обмовили її у нанесенні потерпілій ОСОБА_10 тілесних ушкоджень. Ці показання суперечать матеріалам справи та повністю спростовуються наведеними вище показаннями самої потерпілої ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , які у свою чергу повністю узгоджуються між собою та матеріалами справи.
Також суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_15 в частині того, що обвинувачена ОСОБА_7 03.04.2019 року біля 13 год. не бачила потерпілу ОСОБА_10 і тілесні ушкодження потерпілій не наносила, оскільки він є чоловіком обвинуваченої ОСОБА_7 , що не може не викликати обґрунтованих сумнівів у правдивості його показань, а також його показання суперечать матеріалам справи та повністю суперечать показанням самої потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , які у свою чергу повністю узгоджуються між собою та матеріалами справи.
Ретельно проаналізувавши докази, зокрема показання обвинуваченої, потерпілої, свідків, висновок судово-медичної експертизи, суд дав їм належну оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Відтак, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про винуватість обвинуваченої у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження та правильно кваліфікував її дії за ч.1 ст.122 КК України.

Таким чином, суд вважає, що показання обвинуваченої ОСОБА_7 про непричетність до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 надані з метою захисту та є намаганням ОСОБА_7 уникнути кримінальної відповідальності за інкримінований їй злочин.
Згідно з вимогами ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за вчинений злочин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України, з висновками якого погоджується й апеляційний суд, урахував тяжкість вчиненого нею злочину, особу винної.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення злочину відносно особи похилого віку.
ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо; раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, є пенсіонером. Тому суд, ураховуючи тяжкість злочину, вважав, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції її від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України і звільнення від відбування основного покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку.
Таке покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 вирішено судом відповідно до вимог цивільного і кримінального процесуального законодавства. Суд навів у вироку докази на обґрунтування позовних вимог потерпілої та розмір їх задоволення на відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

За таких обставин підстав для зміни чи скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.