Справа № 755/6526/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2020 р. . м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 березня 2020 року за №0002301 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
27.03.2020, приблизно о 13 годині 50 год. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувала на зупинці громадського транспорту за адресою: м.Київ, вул.Алма-Атинській, 56. В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виник словесний конфлікт, що переріс у штовханину, в ході якого, з кишені ОСОБА_4 випав належний йому мобільний телефон марки «Самсунг Гелаксі А5», вартість якого становить 650 гривень 00 копійок. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , користуючись тим, що у ОСОБА_4 виник словесний конфлікт з ОСОБА_5 , упевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, встала з лавки та, діючи непомітно для сторонніх осіб, підняла з землі вищевказаний мобільний телефон та поклала до себе у кишеню.

Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 зберігаючи при собі викрадений нею мобільний телефон, з місця події зникла та в подальшому, розпорядилася ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдала потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 650 гривень 00 копійок.
Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акта прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодена з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачена ОСОБА_3 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку вона беззаперечно визнає, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, в заяві захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_6 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченої, підтверджено її згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст.61 КК України.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року (із змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019 року), який набрав чинності 01.07.2020 року, до кримінальних проступків віднесено передбачені цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі; і внесено зміни до статті 185 КК України, зокрема в абзаці другому частини першої слова «від п`ятдесяти до ста» замінити словами «від однієї тисячі до трьох тисяч», а слова «або позбавленням волі на строк до трьох років» замінити словами «або обмеження волі на строк до п`яти років». Таким чином із санкції вказаної норми кримінального закону виключено покарання у виді позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України 27 березня 2020 року.
Санкцією ч.1 статті 185 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння кримінального правопорушення, передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або арештом на строк до шести місяців, або позбавлення волі до трьох років.
Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що санкцію ч.1 ст.185 КК України, в редакції закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 11 2018 року (із змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03 12 2019 року), який набрав чинності 01.07.2020 року, посилена відповідальність щодо покарання у вигляді штрафу, то в даному випадку застосуванню підлягала санкція ч.1 ст.185 КК України, в редакції закону, який діяв на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Санкцією ч.1 ст.185 КК України (в редакції закону, який діяв на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення) передбачено декілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , її майновий стан, обставини вчинення кримінального правопорушення, положення ст.53 КК України, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у вигляді штрафу.
Цивільний позов потерпілим заявлено не було, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що матеріальна шкода відшкодована.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у вигляді штрафу у сумі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Матеріали кримінального провадження №0002301 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/6526/20.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченій, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1