Справа № 404/6976/20
Номер провадження 1-кс/404/1825/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду в місті Кропивницькому скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах затриманого: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на незаконне затримання, в порядку ст. 206 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2020 року до Кіровського районного суду міста Кіровограда звернувся зі скаргою адвокат ОСОБА_5 , який просив: визнати незаконним затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та негайно звільнити його з під-варти.

На обґрунтування скарги вказав, що 09.11.2020 року о 18-30 год. в приміщенні Кропивницького ВРП ГУНП в Кіровоградській області в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , без ухвали слідчого судді чи суду в рамках кримінального провадження №000753, однак в протоколі про затримання фактичний час затримання вказано 23-55 год. 09.11.2020 року. Протокол складений з істотними порушеннями вимог КПК України.

Так, ініціатор клопотання вказує, що затримання є незаконним та таким, що суперечить нормам КПК України.

В судовому засіданні захисник вимоги підтримав, посилаючись на обставини наведені у скарзі, додатково вказав, що протокол затримання ОСОБА_6 не відповідає вимогам КПК України. Вказував, що в протоколі затримання підзахисним зазначений час його затримання - 18-00 год., а підозра вручена о 18-45 год. наступного дня, відтак вказане є також порушенням прав ОСОБА_6 , а саме утримання його більше ніж 24 год. під вартою до вручення повідомлення про підозру.

ОСОБА_6 підтримав доводи захисника. Зазначав, що він проживає в с. Аджамка, Кропивницького району, Кіровоградської області разом із мамою, дружиною та 5-ма дітьми (4, 5, 7, 8, 17 років). Працює не офіційно на будівництві, дохід є мінливим. Неподалік місця проживання є магазин, розташований у дворі домоволодіння, де він купує продукти харчування у борг, який на час виникнення конфлікту складав більш, як 30 тис грн. Картка на яку надходила соціальна допомога, знаходилась у власника магазину, який за її допомогою анулював борги. В зв`язку з надходженням, більш як 30 тис матеріальної допомоги, була домовленість із власником магазину, що він зніме не більше, ніж 20 тис боргу, оскільки залишок коштів необхідний був для забезпечення найнеобхідніших мінімальних потреб сім`ї, проте отримав СМС - повідомлення, що власником магазину було знято всі кошти з його картки.

В зв`язку з чим, він направився до цього магазину, де виникла сварка з вищенаведеного приводу.

Перебуваючи у збудженому стані та під впливом випитого алкоголю, дійсно погрожував власникам магазину застосування щодо них холодної зброї, проте погрози не мали під собою реального підґрунтя, оскільки кошти повертати відмовились, він викликав працівників поліції.

Всі ці події, в тому числі, за участю працівників поліції тривали приблизно до 17-00 год. Вже перебуваючи вдома, до його будинку під`їхали два транспортні засоби та невідомі особи в нецензурній формі вимагали, щоб він вийшов з будинку. Оскільки дружина його не пустила, він дочекавшись, щоб вони від`їхали від будинку, думаючи, що цих людей прислав до нього власник магазину, пі`дїхав до них сам та взявши з автомобіля биту пішов в їх напрямку. Після чого отримавши вогнепальне поранення в ногу, він був знерухомлений та поміщений до транспортного засобу, зрозумівши, що ці люди є працівниками поліції, які над ним знущались, психічно та фізично, знімаючи оголеного на камеру, так як під час його затримання у нього спали штани.

З`ясовуючи питання часу його затримання, вказав, що в зв`язку з перебуванням у знервованому стані, що посилилося ужитим алкоголем, припускає, що його затримання могло відбутися і після 20-00 год., оскільки на той момент погано орієнтувався у просторі та часі.

Слідчий з прокурором заперечили проти задоволення скарги, пославшись на її необґрунтованість та безпідставність. Слідчий вказала, що 10.11.2020 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345 КК України в присутності адвоката. Також, слідчий заперечуючи проти скарги, вказала, що згідно до рапорту, який вона просила приєднати до матеріалів скарги - повідомлення про протиправну діяльність ОСОБА_6 надійшло лише о 19-29 год., відтак доводи підозрюваного, що він був затриманий раніше не відповідають дійсності, оскільки група реагування мала проїхати більше, ніж 20 км, щоб дістатися місця події. Тому події пов`язані з затриманням ОСОБА_6 могли відбутися лише після 20-00 год.

Слідчий вказала, що після закінчення розгляду даної скарги, підозрюваний буде доставлений до СМЕ для визначення наявності у нього тілесних ушкоджень.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу позбавлену свободи, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи (ч. 3 ст. 206 КПК України).

В судовому засіданні слідчому судді надано матеріали кримінального провадження №000753.

Згідно фабули витягу з ЄРДР встановлено, що 09.11.2020 року до Кропивницького РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення про те, що мешканець села Аджамка Кропивницького району, Кіровоградської області вчиняє хуліганські дії біля території будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . Виїздом на місце СОГ інформація знайшла своє підтвердження та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що працівники поліції перебувають при виконанні службових обов`язків почав чинити їм супротив, погрожуючи застосувати ножа та бити (ч. 1 ст. 345 КК України); також 09.11.2020 року близько 19-00 год., ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на території власного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де місцевий житель ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом пошкодження паркану проник на територію вищезазначеного домоволодіння та намагався вчинити протиправні дії відносно неї, її сина та сусіда, погрожуючи предметом зовні схожим на ніж (ч. 4 ст. 296 КК України).

Згідно до рапорту прийняття повідомлення по лінії «102»: 09.11.2020 року о 19-29 год надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 у двір заскочив неадекватний чоловік, який вдарив іншу особу, чим саме невідомо (людина втратила свідомість). Заявник вказав, що чоловік ОСОБА_6 кидається на людей з ножем.

Доводи захисника, що особу було затримано з порушеннями ст. 208 КПК України не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки сам підозрюваний підтвердив, що будучи озброєний битою, він вийшов до працівників поліції, деякі з яких за твердженням слідчого перебували у формі.

На момент розгляду скарги про незаконність затримання, службова особа поліції має у наявності такий протокол затримання підозрюваного, в якому зазначений період затримання особи, який триває до теперішнього часу. Таким чином, існує чинний, належний і допустимий документ, - протокол який спростовує припущення захисника і його підзахисного про відсутність чи недоведеність інших правових підстав, у зв`язку з якими особа, затримана і тимчасово позбавлена свободи.

В судовому засіданні було огляну повідомлення про підозру з якого вбачається, що 10.11.2020 року о 18-45 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345 КК України в присутності захисника.

Слідчим в судовому зсіданні зазначено, що після закінчення розгляду скарги підозрюваному буде вручено клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також, оскільки підозрюваний підтвердив про тілесні ушкодження, що утворились під час його затримання, слідчим ініційовано його огляд в СМЕ.

Суть скарги зводиться до того, що у протоколі затримання не зазначено наступну інформацію: в чому саме підозрюється ОСОБА_6 за яких обставин було вчинено кримінальне правопорушення та де фактично він був затриманий. Слідчий суддею при розгляді клопотання встановлено, що дійсно такі порушення дійсно мали місце. Проте, зазначене не є підставою для негайного звільнення особи, оскільки правомірність затримання підтверджується сукупністю інших документів, досліджених під час розгляду скарги.

Тобто, відсутні передумови для правозастосування положень ст. 206 КПК України, якими врегульовані загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначений главою 26 КПК України.

Захисник хибно тлумачить фактичний зміст положень ст. 206 КПК України, якою врегульовано тільки загальні обов`язки слідчого судді щодо основоположних прав особи, тобто такої людини, яка процесуально не пов`язана з проведенням будь-якого досудового розслідування.

У даному випадку існує кримінальне провадження, а ОСОБА_9 має процесуальний статус підозрюваного, тобто у розумінні ч. 3 ст. 26 КПК України, правильним буде відмовити у задоволенні скарги.

Щодо повноважень слідчого судді при розгляді питання в порядку ст. 206 КПК України, то ВСУ в ухвалі від 02.07.2019 року по справі № 51-3225ск19 вказав наступне, що на відміну від порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, передбаченого статтями 303-308 КПК, стаття 206 КПК встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.

Відповідно до частин 2-5статті 206 КПК, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду».

Наведені вище положення статті 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках.

Стаття 206 КПК надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

При цьому, як зазначає Верховний Суд у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 766/22242/17, вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому статтею 208 КПК, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Тому, підозрюваному та його захиснику роз`яснюється, що вони на стадії досудового розслідування, а саме: під час вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу вправі безперешкодно реалізувати належне їм право на висловлення сумнівів, заперечень та зауважень щодо правових підстави, часу та обґрунтованості затримання, а також реалізувати право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді за наслідками розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу. Тотожні питання також підлягають вирішенню за правилами ч. 2ст. 303 КПК України, згідно якої, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 КПК України.

Щодо можливості оскарження ухвали, то слідчий суддя наводить наступну існуючу практику. Так, ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2018 року (провадження №51-3036км18) вказав, що перелік рішень, які можуть бути оскаржені, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, а ч. 3 ст. 309 КПК прямо передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Крім того, ухвалою від 17 жовтня 2018 року (провадження № 51-9248ск18) Верховний Суд, встановивши, що апеляційний суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК правильно відмовив у відкритті провадження за скаргою, поданою у порядку ст. 206 КПК, на незаконне затримання, яка за правилами цього Кодексу не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст.303, 304, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах затриманого: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на незаконне затримання, в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Відповідно ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1