УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.12.2020 Справа №607/22809/20

Провадження № 1-кс/607/9443/2020
м.Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого; підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2020 старший слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002446 від 23.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.12.2020, близько 09.45 год. у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні ТЦ ТОВ «Новус Україна» по вул.Перля, 3 в с.Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленомц законом порядку, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвіломлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до торгівельного стелажа із алкоголем, звідки взяв пляшку лікера «Jagermeister» 35% об`ємом 1 л., вартістю 347,42 грн., пляшку вина «Fazi Battaglia Titulus» 12,5% об`ємом 0,75 л., вартістю 152,99грн., пляшку вина «Fazi Yellow Tail Casella Wines Sweet Red Roo» 12%, об`ємом 0,75 л., вартістю 128,65, які в подальшому заховав собі під куртку, в яку був одягнутий. Після чого, ще раз підійшов до торгівельного стелажу звідки взяв пляшку алкогольного напою яку утримуючи у руках, попрямував в сторону кас зазначеного магазину. Надалі ОСОБА_4 , перебуваючи у зоні касових апаратів підійшов до продавця консультанта, де з метою відвернення уваги оплатив вартість алкогольного напою, який тримав у руці, після чого ОСОБА_4 намагався покинути приміщення ТЦ ТОВ «Новус Україна», із захованими під його курткою пляшкою лікера «Jagermeister» 35% пляшкою вина «Fazi Battaglia Titulus» 12,5% та пляшкою вина «Fazi Yellow Tail Casella Wines Sweet Red Roo», не маючи наміру оплатити вказаний товар, однак виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, його не закінчив, оскільки був затриманий працівниками ТЦ ТОВ «Новус Україна».

Крім цього, 27.12.2020, близько 10.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «АТБ-маркет» по вул.Карпенка, 1 в м.Тернополі, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до торгівельного стелажа із алкоголем, звідки взяв дві пляшки віскі «Jameson», об`ємом 0,5л. вартістю 267,20 грн. кожна, на загальну суму 524,40 грн., які в подальшому заховав собі під куртку. Після чого, ще раз підійшов до торгівельного стелажу, звідки взяв пляшку алкогольного напою із ромом «Shipmaster» об`ємом 0,7л., яку тримаючи в руках, попрямував в сторону кас зазначеного магазину. Надалі ОСОБА_4 , перебуваючи в зоні касових апаратів підійшов до продавця консультанта, де з метою відвернення уваги, оплатив вартість алкогольного напою із ромом «Shipmaster» об`ємом 0,7л., після чого ОСОБА_4 , пройшовши повз касові апарати із захованими під його курткою двома пляшками віскі «Jameson», не маючи наміру оплатити вказаний товар, попрямував до виходу, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, його не закінчив, оскільки був затриманий працівниками магазину ТОВ «АТБ-маркет».

Також ОСОБА_9 , 27.12.2019 близько 14 год. 35 хв., перебуваючи в приміщенні службового кабінету №16 Тернопільського відділення поліції ГУНП в Тернопільській області, за адресою бульвар Шевченка, 10 в м.Тернопіль, куди був доставлений працівниками поліції Тернопільського відділення у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, діючи в особистих інтересах, з метою пошкодження документа та уникнення кримінальної відповідальності, під час ознайомлення із офіційним документом протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.12.2020, який було складено в його присутності слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , умисно пошкодив його, шляхом розірвання на вісім частин, привівши офіційний документ у стан непридатний для його подальшого використання за цільовим призначенням.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжка) вчинена повторно, а також за ч.1 ст.357 КК України, - умисне пошкодження офіційних документів.

Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий доводить обґрунтовуваністю його підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та наявністю ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також характеризуючі дані про особу ОСОБА_4 , який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, веде аморальний спосіб життя, офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, на думку слідчого є підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_4 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання за вказаних в ньому підстав.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 по суті заявленого клопотання заперечив та просив обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Також вказав на необгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та недоведеність зазначених у клопотанні слідчого ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав захисника, пояснив, що щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, натомість підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України вважає неогрунтованого та безпідставною.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, 27.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № були внесені відомості про те, що 27.10.2020 ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів проти власносчті, перебуваючи в магазині «АТБ-Маркет» по вул.Карпенка, 1 в м.Тернополі, шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти дві пляшки віскі «Jameson», об`ємом 0,5л. вартістю 534,40 грн., однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки на виході із магазину з викраденим майном був затриманий.

В порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 був затриманий 27.12.2020, цього ж дня ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, а 29.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування щодо ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до вимог ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст.5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

З цього правила випливають два природних наслідки: тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення особи.

Роль слідчого судді при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону, та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою, - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.

Така перевірка відбувається за правилами національного законодавства, які містяться в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою в розумінніст.183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику а ризикам, зазначеним у поданні.

На переконання слідчого судді, що не заперечується і самим підозрюваним та його захисником, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Разом з тим, оцінюючи доводи сторони захисту щодо необрунтованості підозри ОСОБА_4 за ч.1 ст.357 КК України та на виконання встановленого у ч.1 ст.194 КПК України обов`язку встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним даного кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування, окрім іншого, встановлюються обставини умисного пошкодження ОСОБА_4 офіційного документа.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно ч.3 ст.214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).

Для визначення причетності ОСОБА_4 до події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, слідчим суддею досліджено докази, надані сторонами, зокрема:

1) протокол огляд місця події від 27.12.2020 кабінету №16 Тернопільського відділення поліції ГУНП в Тернопільській області, де на робочому місці - столі слідчої СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , виявлено розірваний протокол затримання особи ОСОБА_4 від 27.12.2020, який засвідчений понятими, печаткою Тернопільського відділу поліції та підписами затриманого, його захисника, слідчого. Зі слів слідчої ОСОБА_11 протокол затримання особи розірвав ОСОБА_4 ;

2) фотокопію протоколу затримання ОСОБА_4 від 27.12.2020, який розірвано на вісім фрагментів;

3) повідомлення про нову підозру ОСОБА_4 від 29.12.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

Втім, досліджені матеріали у взаємному зв`язку не дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Нормами КПК України не передбачено іншого порядку перевірки обставин викладених у заяві, повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення, окрім як проведення досудового розслідування, яке, відповідно до ч.2 ст. 214 КПК України, розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.278 КПК України дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як видно з матеріалів доданих до клопотання слідчого, причетність підозрюваного ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КПК України підтверджується лише протоколом огляду місця події від 27.12.2020. Інші відомості, в тому числі і щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також виконання вимог ст.ст.278,279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру, прокурором чи слідчим не надані, що не можна вважати достатньо обгрунтованою підозрою ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

За наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором в судовому засіданні не доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, при вирішення питання про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя бере до уваги вимоги п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, зокрема те, що запобіжний захід тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як встановлено вище ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 за який передбачено покарання на строк до п`яти років позбавленням волі.

Посилання слідчого та прокурора у судовому засіданні, на те, що ризики підтверджує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та обставини вчинення цього злочину, не є достатніми даними, які б свідчили про виключність підстав для обмеження свободи підозрюваного, оскільки тяжкість злочину та обставини його вчинення при визначенні ступеню ризиків мають оцінюватися в сукупності з іншими конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими даними про спроби підозрюваного вчиняти дії, спрямовані на протидію досудовому розслідуванню.

До того ж, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України обставинами, що враховуються при обранні запобіжного заходу є: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обгрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів клопотання та наданих підозрюваним в судовому засіданні пояснень, він має постійне місце проживання, де проживає з матір`ю та сестрою, з якими має добрі відносини і проживає в одній квартирі.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя враховує і те, що за змістом ч.5 ст.176 КПК України більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава не можуть бути застосовані лише до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5,260,261 Кримінального кодексу України. Відтак заборона застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу в цьому випадку відсутня.

Таким чином, постановляючи ухвалу за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя враховує, що в ньому відсутнє належне обґрунтування підстав для втручання у право ОСОБА_4 на свободу, шляхом застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, а також те, що Європейський суд з прав людини та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права зазначають, що існує презумпція на користь звільнення особи з-під варти, тобто, утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом і, коли відсутні конкретні дані, які б дозволяли дійти ґрунтованого висновку, що особа з великою ймовірністю вчинить дії, передбачені ст.177 КПК України, слід вважати, що такі ризики взагалі відсутні, або є настільки мінімальними, що не дають виключних підстав для застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, на підставі викладеного слідчий суддя вважає, що слід відмовити у застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на переконання слідчого судді, у даному кримінальному провадженні з урахуванням вищевикладеного існує незначний ступінь ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду з боку підозрюваного ОСОБА_4 , однак цьому ризику, можливо дієво запобігти шляхом застосування іншого запобіжного заходу, який не є виключним за своєю суворістю.

Разом з тим, відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий і підозрюється у вчиненні злочину за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, то слідчий суддя вважає, що за його поведінкою потребується певний контроль, а тому щодо ОСОБА_4 , слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який у даному кримінальному провадженні буде адекватним та ефективним механізмом належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Виключних обставин для тримання підозрюваного під вартою в матеріалах провадження немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Враховуючи, що слідчий і прокурор в судовому засіданні довели лише наявність обставин, передбачених п.1, п.2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, приходить до висновку про застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж той, який зазначений у клопотанні, а також необхідність покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

У зв`язку з наведеним, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого; підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не залишати цілодобово місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватись від спілкування як особисто так і через третіх осіб з потерпілими, свідками у кримінальному провадженні за винятком участі в слідчих діях та процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку їх наявності.

Зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців з дня проголошення ухвали, тобто до 28.02.2021 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з під варти в залі суду, негайно.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати Тернопільському ВП ГУНП України в Тернопільській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1