Справа № 345/2846/20
Провадження № 11-сс/4808/210/20
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія судд ів ПСудової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретарки с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду від 17 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді триманння під вартою щодо ОСОБА_9 , -

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду від 17 серпня 2020 року задовольнено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та застосовано щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 14 жовтня 2020 року включно, з визначенням розміру застави в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор та слідчий довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. З урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК), слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, і є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості кримінального провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 , подав АС, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали, оскільки таке судове рішення порушує законні права та інтереси його підзахисного, а також те, що слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, всебічно не з`ясував усіх обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою. Крім цього, зазначає, що застосований щодо його підзахисного запобіжний захід, є занадто суворим. Вважає, що слідчий суддя повинен був постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого, адже прокурором в судовому засіданні не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та встановити йому зобов`язання відповідно до ч.5 ст.194 КПК.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення захисника та підозрюваного, які просять задовольнити їхні апеляційні вимоги; пояснення прокурора, який вважає АС безпідставною, просить залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін; перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Калуського міськрайонного суду та додані матеріали, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя в повній мірі дотримався.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183 КПК.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, 16 серпня 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2185 КК .

Суд апеляційної інстанції вважає, що вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, копії яких долучено до клопотання, зокрема: протоколом огляду місця події (а.п. 9-10), протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (а.п. 13-19) та іншими доказами.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Як зазначив слідчий суддя, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_9 встановлено, що останній є раніше судимий, ніде не працює, постійних доходів немає, визнає обставини, викладені в повідомленні про підозру.

Врахувуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого ОСОБА_9 злочину, вагомість доказів щодо пред`явленої підозри, покарання, яке може бути призначено підозрюваному в разі засудження останнього, суд прийшов до правильного висновку, що перебуваючи на волі, він може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків. Врахувавши всі обставини справи та наявність ризиків, що вказані вище, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, позиція сторони захисту про відсутність у кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК, спростовується сукупністю відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах та доводять наявність відповідних ризиків.

В той час, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 названого Кодексу.

За таких обставин, АС захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст., 404, 405, 419, 422 КПК, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_16 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонногоо суду від 17 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді:

ОСОБА_5

ОСОБА_4