УХВАЛА
про відмову в поданні

11 грудня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації провідного інспектора Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква подання Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області про вирішення питання щодо скасування іспитового строку, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2019 року та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання,

УСТАНОВИВ:

згідно подання Білоцерківський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області у м. Києві та Київської області просив вирішити питання щодо скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2019 року.

Мотивував його тим, що 29 січня 2020 року ОСОБА_5 роз`яснено порядок та умови відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2019 року.

06 лютого 2020 року та 20 лютого 2020 року ОСОБА_5 не з`являвся на реєстрацію, за що йому 28 лютого 2020 року виносилося застереження.

Незважаючи на це, 18 червня 2020 року ОСОБА_5 знову не з`явився на реєстрацію.

02 липня 2020 року ОСОБА_5 з`явився до Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області та повідомив, що 18 червня 2020 року був за межами м. Біла Церква, на будівництві, повертаючись до м. Біла Церква у нього поламався автомобіль, що перешкодило його явці на відмітку.

В зв`язку із цим, вважав, що поважних причин неявки на реєстрацію у ОСОБА_5 не було.

Отже, є підстави вважати, що ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення, тому йому необхідно скасувати іспитовий строк та направити його для відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2019 року.

В судовому засіданні від 11 грудня 2020 року, представник органу з питань пробації подання Білоцерківський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області підтримав.

Засуджений просив відмовити в його задоволенні, надавши йому останній час, пояснив, що не з`явився на відмітки через перебування на будівництві.

Прокурор подання Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області, не підтримав.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, із встановленням на підставі ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтись в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно постанови від 29 січня 2020 року ОСОБА_5 встановлені дні явки до Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області перший та третій четвер кожного місяця.

Відповідно до листка реєстрації ОСОБА_5 до Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області не з`явився 06 лютого 2020 року, 20 лютого 2020 року та 18 червня 2020 року.

Тоді як, 05 березня 2020 року, 19 березня 2020 року, 02 квітня 2020 року, 16 квітня 2020 року, 07 травня 2020 року, 21 травня 2020 року, 04 червня 2020 року, 02 липня 2020 року він з`являвся.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Таким чином, засуджений, який не виконує обов`язки покладені на нього КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, може бути направлений для відбування призначеного покарання, лише у випадку, якщо вони свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Суд зазначає, зважаючи на встановлені обставини, пояснення засудженого, який свої неявки обґрунтовував перебуванням на будівництві, засвідчення ним в подальшому нових порушень не вчиняти та те, що наразі нових порушень щодо явки до Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області не вчиняє, суд дійшов висновку, що допущені ним неявки до Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Отже, обставин визначених ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України для скасування іспитового терміну та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання не встановлено.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. 166, 532, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

подання Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області про вирішення питання щодо скасування іспитового терміну, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2019 року та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1