ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/3537/20 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: Умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі засудженого ОСОБА_7 , який не наполягав на участі у розгляді справи особисто чи участі його захисника, без участі представників виправної колонії №25 належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.09.2020 року, -

ВТСАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.09.2020 року відмовлено у задоволенні подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія № 25» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , 1982 року народження (а.с.45).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаною вище ухвалою, засуджений ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, та зобов`язати суд першої інстанції розглянути подання про його умовно-дострокове звільнення.
Апелянт вказав, що довів своє виправлення, має три заохочення, позитивно характеризується адміністрацією установи, регулярно приймає участь в заходах виховного характеру, приймає участь в суспільному житті, в спортивно масових заходах колонії. До Праці ставиться сумлінно, вину у вчиненому злочині визнав повністю, в разі звільнення від відбування покарання має намір піклуватися про свою сім`ю, працевлаштуватись. Вказує, що повністю виконав виконавчий лист.
Вважає, що суд незаконно обґрунтував відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення, тим що ОСОБА_8 мав стягнення, а також неповне погашення боргу. Вказав, що за час відбування покарання ним було погашено 1718,76 грн., та в подальшому має намір погашати борг.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.

З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне:
ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.12.2017 року. Під час тримання в ДУ УВП (№27) м.Харкова вимоги режиму тримання не порушував, не заохочувався, до праці не залучався. З 23.10.2018 року ОСОБА_8 відбував покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». Під час перебування в установі допускав порушення режиму тримання за що три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. На даний час стягнення погашені в установленому законом порядку, заохочень не мав. З 21.02.2019 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання порушень вимог режиму відбування покарання не порушав, стягнень не мав, неодноразово був заохочений адміністрацією установи, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Працевлаштований на виробництві установи на посаді «штампувальник». Приймає активну участь у суспільно-корисній праці. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується під час виконання дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. Утримує у чистоті і порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Суворо дотримується вимог пожежної безпеки, безпеки праці, та правил санітарії та гігієни. Також бере активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт» та «Підготовка до звільнення». Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою, читає художню та духовну літературу. Проявляє соціально-корисну активність в організації роботи самодіяльних організацій. За характером врівноважений, стриманий, відповідальний, у скоєному злочині розкаюється. Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував( а.с.4-6).

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_8 , виданою адміністрацією державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25), до ОСОБА_8 було застосовано три стягнення: від 05.06.2018 року за неввічливу поведінку до іншого засудженого у вигляді ДІЗО строком на 7 діб; від 06.06.2018 року за неввічливу поведінку до представника адміністрації у вигляді догани; від 20.06.2018 року за неввічливу поведінку до представника адміністрації у вигляді догани. Також до засудженого застосовувалось два заохочення у виді подяк від 08.04.2020 року та від 24.07.2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилам внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці(7).

Відповідно до довідки, наданої заступником начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_9 засуджений ОСОБА_8 виводився на оплачувані роботи у березні-грудні 2019 року, січні-серпні 2020 року і працював на посаді «штампувальник холодних пресів».

У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Отже, викладені в оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на аналізі даних про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а не лише за час, що безпосередньо передував розгляду питання про застосування умовно-дострокового звільнення.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги щодо стягнень та заохочень, оскільки як вірно встановив суд першої інстанції, що хоча засуджений має два заохочення, що застосовувалися до останнього протягом відбування покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» у 2020 році, що передувало зверненню до суду з даним поданням, про те засуджений допускав порушення режиму відбування покарання, за що на нього було накладено стягнення і хоча зазначені стягнення на день розгляду подання про умовно-дострокове звільнення погашені у встановленому законом порядку, їх накладення не може свідчити про те, що засуджений протягом всього періоду відбування покарання за вироком суду бажав стати на шлях виправлення та перевиховатися.

Також колегія суддів критично оцінює доводи засудженого щодо погашення ним суми боргу у розмірі 1718,76 грн, та бажання в подальшому його погашати, оскільки як встановлено з матеріалів провадження станом на 12.08.2020 року в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» з 06.03.2019 року на засудженого знаходиться на виконанні постанова Московського ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області ВП №55248546 від 27.02.2019 року на загальну суму боргу 10299,80 грн., за якими проведено стягнення в розмірі 1718,76 грн. Загальна сума боргу станом на 12.08.2020 року становить 8581,04грн.

Крім того з ОСОБА_8 стягнуто на користь ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду у розмірі 50 165,15 грн., на користь Управління Служби безпеки України в Харківській області матеріальну шкоду у розмірі 9 209,82 грн. При цьому засуджений ОСОБА_8 на надав суду відомостей щодо відшкодування ним вищевказаних сум. При цьому матеріали справи не містять даних щодо здійснення будь-яких заходів щодо ініціювання вирішення процесу відшкодування завданої шкоди потерпілим.

Крім того, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_8 засуджений за злочини ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, які вчинив після призначення покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 20.03.2017 року, що свідчить про його зухвале ставлення до вчинених злочинів, та не усвідомлення настання суспільно небезпечних наслідків.
Зважаючи на всі вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ч.2 ст. 376, ч.6 ст.9, ст. ст. 7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.09.2020 року про відмову в задоволенні клопотання адміністрації ВК № 25 щодо засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без змін.
Апеляційну скаргу засудженого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

___________ ____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4