ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/84/16-к Номер провадження 11-кп/814/197/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молодиківщина Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого у ФОП ОСОБА_10 , раніше судимого:

- 18 липня 2014 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 185 КК України до 80 год. громадських робіт.

визнано винуватим та засуджено до покарання:
- по ст. 185 ч. 3 КК України у виді 3-х (трьох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі;

- по ст. 185 ч.2 КК України у виді 2-х (двох) років позбавлення волі;

- по ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

В порядку ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_9 призначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 4-х (чотирьох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Решетилівка Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого в ТОВ «Мото Трейдінг», мешканця с. Піщане Решетилівського району, раніше не судимого,

визнаного винуватим та засуджено до покарання:
- по ст. 185 ч. 3 КК України у виді 3-х (трьох) років 3-х (трьох) місяців позбавлення волі;
- по ст. 185 ч.2 КК України у виді 2-х (двох) років позбавлення волі;
- по ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі .
В порядку ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_7 призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим у виді 3-х (трьох) років 3-х (трьох) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Молодиківщина Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, мешканця с. Молодиківщина Решетилівського району, раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено до покарання:
- по ст. 185 ч. 3 КК України у виді 3-х (трьох) років 3-х (трьох) місяців позбавлення волі;
- по ст. 185 ч.2 КК України у виді 1-го (одного) року позбавлення волі.
В порядку ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_11 призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим у виді 3-х (трьох) років 3-х (трьох) місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 75, 104 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування покарання призначеного даним вироком суду з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_11 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженця с. Молодиківщина Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця с. Молодиківщина Решетилівського району, раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено до покарання:
- по ст. 185 ч. 3 КК України у виді у виді 3-х (трьох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі;
- по ст. 185 ч.2 КК України у виді 2-х (двох) років позбавлення волі;
- по ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі .
В порядку ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_12 призначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 4-х (чотирьох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженця с. Мар`ївка Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця с. Молодиківщина Решетилівського району, раніше судимого:

-24 жовтня 2014 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

визнано винуватим та засуджено до покарання:
- по ст. 185 ч. 3 КК України у виді 3-х (трьох) років 2-х (двох) місяці позбавлення волі ;
- по ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі .
В порядку ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_13 призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3-х (трьох) років 2 х (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_13 призначено остаточну міру покарання шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2014 року і вважати його засудженим до 3-х (трьох) років 3-х (трьох) місяців позбавлення волі.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою з пропуском строку на апеляційне оскарження, 21.08.2020 року звернулася захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , у якій просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання ОСОБА_7 та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку згідно положень ст. 75 КК України.
Також просить поновити строк на оскарження вказаного вироку, посилаючись на те, що пропущення ОСОБА_7 строку подання апеляційної скарги зумовлене бездіяльністю його попередніх захисників щодо складання та подання апеляційної скарги. Так, захисник ОСОБА_14 , що представляв інтереси ОСОБА_7 в суді першої інстанції з вироком суду не погодився, повідомив ОСОБА_7 про складання апеляційної скарги, проте вказаних дій не виконав. З метою складання та подання апеляційної скарги ОСОБА_7 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_15 05.08.2020 року, проте додатковою угодою від 11.08.2020 відносини між ними були припинені у зв`язку із здійсненням ОСОБА_15 захисту іншого засудженого у межах даного кримінального провадження, що може призвести до виникнення конфлікту інтересів.
Заслухавши суддю доповідача, захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, прокурора, який заперечив проти його задоволення, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 395 КПК України вирок районного суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Частиною 1 статті 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 21 серпня 2020 року захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання обґрунтовано тим, що адвоката ОСОБА_8 було залучено у якості захисника ОСОБА_7 лише 18 серпня 2020 року, до цього часу захист обвинуваченого здійснювався захисниками ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , які вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року в апеляційному порядку не оскаржували.
Так, під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та постановлення судом першої інстанції обвинувального вироку щодо обвинувачених захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 здійснювався захисником ОСОБА_16 на підставі договору про надання правової допомоги №26-10/17 від 26.10.2017 року. Після проголошення вироку та отримання його копії 11 червня 2020 року та протягом всього строку, під час якого вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року міг бути оскарженим у встановлений кримінальним процесуальним законом строк, ОСОБА_7 мав переконання, що захисником буде подана відповідна апеляційна скарга, однак, з огляду на відсутність узгодженої домовленості з останнім, апеляційна скарга в установлений строк подана не була.
05 серпня 2020 року ОСОБА_7 повторно уклав договір про надання правової допомоги №б/н з адвокатом ОСОБА_15 , який 07 серпня 2020 року був ознайомлений з матеріалами справи. Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження захисником ОСОБА_15 було встановлено, що останній здійснював захист іншого обвинуваченого в межах даного кримінального провадження. У зв`язку з цим, з метою запобігання виникнення конфлікту інтересів, договір про надання правової допомоги від 05.08.2020 року, укладений між обвинуваченим ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_15 було розірвано за взаємною згодою сторін, що підтверджується додатковою угодою №1 від 11 серпня 2020 року.
Згідно з ордером ПТ № 136910 18 серпня 2020 року ОСОБА_7 укладено договір про надання правової допомоги у Полтавському апеляційному суді із адвокатом ОСОБА_8 , яка здійснює захист у кримінальному провадженні щодо останнього відповідно до вказаного договору.
21 серпня 2020 року захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на відповідний вирок місцевого суду щодо останнього та просила поновити їм строк на апеляційне оскарження, оскільки цей строк було пропущено з поважних причин.
Враховуючи наявність перелічених обставин, що унеможливлювали реалізацію ОСОБА_7 свого права на захист під час подання апеляційної скарги на обвинувальний вирок щодо нього у передбачений ст.395 КПК України строк, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року.
Отже, на думку колегії суддів, строк на апеляційне оскарження вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
Керуючись ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити захиснику ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_17 ОСОБА_4