Провадження № 1-о/947/9/20
УХВАЛА

14.08.2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши заяву захисника - адвоката ОСОБА_2 в інтересах підзахисного ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси надійшла заява захисника - адвоката ОСОБА_2 в інтересах підзахисного ОСОБА_3 про перегляд вироку Київського районного суду м.Одеси від 11.02.2019 року.
Згідно до вимог, передбачених ст. 464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду, суддя перевіряє її на відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно до зазначених ст. 462 КПК України вимог до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, зокрема п. 4 ч. 2 цієї статті, у заяві про такий перегляд судового рішення зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.
Проте, вказана заява подана в інтересах засудженого ОСОБА_3 , якому, з змісту зазначеної заяви захисника, обставина, на яку посилається захисник, а саме те, що засуджений та потерпіла ОСОБА_4 на час скоєння злочину були коханцями, не могла бути невідомою засудженому.
Посилання на те, що цей факт не був відомим захиснику, який звернувся з зазначеною заявою, не може мати юридичних наслідків для вирішення зазначеного питання.
Крім того, з змісту заяви не вбачається, тобто в заяві відсутні дані яким саме чином зазначена захисником обставина, а саме те, що засуджений та потерпіла ОСОБА_4 на час скоєння злочину були коханцями, могла вплинути на судове рішення.
Крім того, при вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження по заяві при вказаних обставинах, необхідно керуватися тим, що надзвичайно важливим є не порушення балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. У свою чергу, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду.
Цей принцип, як наголошує ЄСПЛ, означає, що: «жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. При цьому, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру» (п. 52 рішення ЄСПЛ по справі «Рябих проти Росії» (2003).
Тобто принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне братися під сумнів. Принцип res judicata, є принципом остаточності рішень і наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі.
З цього приводу ЄСПЛ підкреслив, що: «дозволивши прийняття такої вимоги в межах зазначених повноважень, було зведено нанівець увесь судовий процес, який закінчився ухваленням судового рішення, і така дія порушила право заявника на справедливий судовий розгляд згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції» (п. 62 рішення ЄСПЛ по справі «Брумареску проти Румунії» (1999).
«Надаючи дозвіл подати повторну апеляційну скаргу зі спливом значного проміжку часу та після початку виконання рішення суду на підставах, які, на думку Європейського суду, мали на меті не виправлення серйозних судових помилок, а лише перегляд та нове вирішення справи, національні суди порушили принцип юридичної визначеності та «право на суд» заявника, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції» (п. 42 рішення ЄСПЛ по справі «Пономарьов проти України» (2008).
Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. ЄСПЛ допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише в межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.
З урахуванням зазначеного, вважаю що в порушення вимог п.4 ст.462 КПК України, в заяві захисника не зазначені обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.
Тобто, при вказаних обставинах, вказана заява не відповідає вимогам ст.462 КПК України.
У зв`язку з чим, відповідно до ст. 464 КПК України, у відкритті провадження за заявою захисника належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.459, 460, 464 і 372 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У відкритті провадження за заявою захисника - адвоката ОСОБА_2 , в інтересах підзахисного ОСОБА_3 про перегляд вироку Київського районного суду м.Одеси від 11.02.2019 року за нововиявленими обставинами відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1