Справа № 487/4686/20
Провадження № 1-кс/487/5163/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги, скаржник зазначив, що ним, 13.08.2020 року, до Територіального управління ДБР розташованого в м. Миколаєві, було подано заяву про вчинення прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , кримінального правопорушення передбаченого ст.384 КК України, яке полягає у завідомо неправдивих показів під час її допиту у якості свідка на досудовому розслідуванні кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000390, яке було розпочато на підставі його заяви від 09.04.2019 року щодо вчинення слідчим Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ст.366 КК України, а саме підроблення обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №00770 від 09.02.2017 року.

До теперішнього часу, відомості за його заявою до ЄРДР не внесено, що і послужило підставою для його звернення до суду з зазначеною скаргою.

В судовому засіданні скаржник та його представник адвокат ОСОБА_4 , вимоги скарги підтримали у повному обсязі, просили про задоволення.

До судового засідання слідчий надав заяву, щодо розгляду скарги за його відсутності.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності слідчого.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджується Офісом Генерального прокурора. Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними - суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Із матеріалів скарги встановлено, що 13.08.2020 року ОСОБА_3 , звернувся до Територіального управління ДБР розташованого в м. Миколаєві із заявою про вчинення прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 неправомірний дій, а саме надання нею завідомо неправдивих показів під час допиту у якості свідка на досудовому розслідуванні кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000390, яке було розпочато на підставі його заяви від 09.04.2019 року, щодо вчинення слідчим Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ст.366 КК України, а саме підроблення обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №00770 від 09.02.2017 року, стосовно тих обставин, що при судовому розгляді у Ленінському районному суді м.Миколаєва вказаного кримінального провадження було досліджено два обвинувальних акти, в одном з яких зазначено в останньому абзаці прізвище " ОСОБА_7 " а в іншому зазначено " ОСОБА_3 ", при цьому суд дійшов висновку, що це була технічна помилка, і що обвидва обвинувальні акти є ідентичними, однак при розгляді кримінального провадження судом не приймалося рішення, щодо встановлення ідентичності обвинувальних актів, що у своїй сукупності свідчить про скоєння прокурором кримінального правопорушення передбаченого ст.384 КК України.

Листом в.о. начальника Другого СВ СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_8 від 21.08.2020 року, ОСОБА_3 , було повідомлено про відмову у внесені відомостей до ЄРДР на підставі його заяви від 13.08.2020 року.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що в супереч вимогам ст.214 КПК Україн, вона не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 діяння за ознаками кримінального правопорушення за ст.384 КК Ураїни, про які у своїй заяві зазначає скаржник, виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони) вказаного кримінального правопорушення, та фактично заявником порушуються питання, щодо судового розгляду кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №00770 від 09.02.2017 року за його обвинуваченням у скоєнеі кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КПК України, в якому державне обвинувачення підтримувала прокурор ОСОБА_5 . Твердження ОСОБА_3 , в тій частині, що судом не приймалося процесуальне рішення, викладене у формі ухвали, щодо встановлення наявності технічної помилки і ідентичності обвинувальних актів, що свідчить про завідомо неправдиві покази ОСОБА_5 , є його суб`єктивною думкою, такою, що не грунтується на положеннях КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в.о. Начальника Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_8 , відмовляючи у внесені до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_3 , діяв у межах повноважень, відповідно до положень діючого законодавства, що є підставою для відмови у задоволені скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1