Справа № 127/9564/17
Провадження №11-кп/801/924/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2020 року про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та продовження останньому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, а саме до 17.08.2020 включно, -

в с т а н о в и в :

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою у зв`язку із спливом двохмісячного строку, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, підстав для зміни, скасування запобіжного заходу немає, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілого та свідків, які ще не були допитані, а також може вчиняти нові злочини.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти продовження йому строку тримання під вартою, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, він має постійне місце проживання, позитивну характеристику та міцні соціальні зв`язки. Він являється особою похилого віку, наразі він дуже погано себе почуває.

Захисник обвинуваченого щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою заперечив, підтримав клопотання свого підзахисного. Також зазначив, що обвинувачений довгий час перебуває під вартою, ризики передбачені ст. 177 КПК України на даний час відпали, а нові ризики прокурором не доведені. Просив змінити міру запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та продовжено останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 17.08.2020 включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе, не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам. Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою, до суду не надходило. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, ні він, ні його захисник не навели суду підстав для зміни, скасування запобіжного заходу.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2020 року, якою йому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Просить змінити йому запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт.

Вимоги мотивує тим, що прокурором не доведено, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При продовження строку запобіжного заходу суд не врахував вік, стан здоров`я, наявність постійної роботи та місця проживання обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвиунваченого, просив залишити ухвалу суду без змін; думку захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу останнього, просили її задовольнити; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 -не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження №127/9564/17, в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу,і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №127/9564/17, 19.06.2020 року в судовому засіданні Вінницьким міським судом, в порядку ст.331 КПК України, було розглянуто клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу. Тоді ж, під час відповідного обговорення доводів клопотання обвинуваченого прокурором у провадженні ОСОБА_8 було заявлено усне клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, з усним обґрунтуванням доцільності продовження цього строку.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та доводи останнього щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який (домашній арешт), належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені. Наявність тих фактів, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність постійного місця проживання, міцних сімейних зв`язків, позитивних характеристик, в даному випадку, не може бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою,суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував особливу тяжкість вчиненого злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , та відповідно наявність передбачених ст.177 КПК ризиків може переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчиняти інші злочини, а тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Всі викладені обвинуваченим ОСОБА_7 апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні обвинуваченому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2020 року про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та продовження останньому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, а саме до 17.08.2020 включно - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: