Справа №-613/367/17 Провадження №-1-кп/613/64/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження №0000863 від 21 жовтня 2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, не одруженого, такого, що має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, з професійно-технічною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
09 серпня 1991 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна;
02 липня 1996 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 229-2, ч. 2 ст. 229-6, ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України з іспитовим строком 2 роки;
16 липня 1998 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 229-6, ст. 42, 43 КК України ( в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
19 лютого 2003 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
21 жовтня 2004 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, ст. 96 КК України - лікування від наркоманії;
07 жовтня 2009 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, з іспитовим строком 2 роки;
20 березня 2014 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;
14 жовтня 2014 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;
08 лютого 2017 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту,
13 квітня 2017 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, 70 КК України до 3 років позбавлення волі.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 21 жовтня 2016 року, близько 05 год. 10 хв., діючи повторно, за попередньою змовою з особою, провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, на виконання виниклого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном, прибули до підприємства ФОП « ОСОБА_10 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, проникли на територію підприємства ФОП « ОСОБА_10 ». Після чого ОСОБА_6 разом з особою, провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, перебуваючи на території вищевказаного підприємства, із застосуванням стосовно охоронця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та яке виразилося в спричиненні ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді саден на обличчі та саден на верхній лівій кінцівці, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, в ході нападу, заволоділи грошовими коштами в сумі 250.000 грн. та майном власника ФОП « ОСОБА_10 » ОСОБА_11 , а саме: мобільним телефоном Microsoft Lumia 535 (Nokia) Dual sim, вартістю 1006 грн. та металевим сейфом, вартістю 1800 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 252806 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю в частині факту та обставин, за яких було вчинено злочин, розмір заподіяної шкоди та цивільний позов визнав частково. Пояснив, що його знайомий ОСОБА_12 , який раніше працював у потерпілого ОСОБА_11 та знав, що в кабінеті є сейф з грошовими коштами, запропонував заволодіти цими грошима. ОСОБА_6 спочатку відмовився, однак згодом через скрутне матеріальне становище погодився. ОСОБА_12 сказав, що в сейфі має бути 160000.00 грн., які вони поділять навпіл. В останній момент ОСОБА_12 також повідомив, що на території підприємства буде охоронець. Спочатку до охоронця підійшов ОСОБА_12 , було чути звуки боротьби, потім ОСОБА_12 дав ОСОБА_6 скотч и ОСОБА_6 спробував зв`язати потерпілому ОСОБА_8 руки, однак в нього нічого не виходило і тоді це зробив ОСОБА_12 після цього вони разом з ОСОБА_12 зайшли всередину приміщення, що розташоване на території підприємства, витягнули звідти сейф, відкрили його та дістали звідти грошові кошти. Сейф вони залишили на вулиці, кошти склали в пакет та пішли до ОСОБА_12 , де порахували та поділили гроші. Всього було 103.000 грн., він взяв 50.000 грн., частину яких витратив на ремонт, частину на сина, також придбав одяг.
У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що йому дуже соромно за свою поведінку, як за заволодіння чужими коштами, так і за дії, вчинені щодо потерпілого ОСОБА_8 , особливо з урахуванням його віку, висловив вибачення перед потерпілими. Зазначив, що готовий відшкодовувати потерпілому матеріальну шкоду і не почав робити цього лише тому, що перебував весь час під вартою і тому не мав можливості працювати. Щодо розміру шкоди вважав, що має відповідати перед потерпілим за заподіяну матеріальну шкоду у розмірі, що доведений належними та допустимими доказами та пропорційно своїм діям.
Щодо причин вчинення злочину, пояснив, що погодився на грабіж задля того, щоб поліпшити умови проживання неповнолітнього сина.

Окрім часткового визнання своєї вини, вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що він займається підприємницькою діяльністю, в тому числі співпрацює з ОСОБА_13 , вони займаються виготовленням пам`ятників, офіс знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_12 знає особисто, оскільки до подій, останній працював на його підприємстві. Вранці 20 чи 21 жовтня 2016 року йому зателефонував ОСОБА_8 , який працює охоронцем на його підприємстві, та повідомив, що невідомі особи проникли на територію підприємства, побили його та пограбували приміщення. Після цього він зателефонував в поліцію, набрав ОСОБА_13 та поїхав на роботу. Ворота були зачинені, біля воріт він зустрів ОСОБА_8 , який повідомив, що його зв`язали та винесли з офісу щось важке. Всередині офісу був безлад та був відсутній металевий сейф. В сейфі зберігались печатка та статутні документи ФОП, робочі зошити із записами про обіг грошових коштів підприємства, банківські картки та грошові кошти в сумі 250 000 грн. Крім того, пояснив, що на його підприємстві бухгалтерський облік не ведеться, документацією займається він особисто, розрахунок з клієнтами проходить в готівковій формі, суми він записує у зошит. Зазначив, що надати офіційні документи на підтвердження суми, що була в сейфі, він не може, однак суму він пам`ятає точно, оскільки це були кошти, призначені для закупки матеріалів, крім того в сейфі були дрібні кошти в сумі близько 1 500 грн. Крім грошових коштів зник мобільний телефон «Майкрософт». Потім сейф знайшли поруч з територією підприємства. Цей сейф скоріше схожий на залізний ящик з двома відділеннями. Кількість і номінал купюр точно не пам`ятає, однак гроші були розкладені по номіналу та скріплені резинками. Чому в протоколі прийняття заяви про злочин зазначена інша сума не пам`ятає, можливо він помилився при подачі заяви. Ключ від сейфу був тільки у ОСОБА_11 , від кабінету також у ОСОБА_13
-показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що в ніч з 20 на 21 жовтня 2016 року він чергував як охоронець на підприємстві, що належить ОСОБА_11 , та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Підприємство являє собою огороджену територію та приміщення офісу. Рано вранці він вийшов з приміщення на подвір`я, та побачив, що відчинені двері сараю, він підійшов, щоб їх зачинити, та звідти вийшли двоє чоловіків і схопили його. Їх обличчя були закриті, вони зв`язали йому руки скотчем, сказали, що шкоди йому не спричинять та пішли в приміщення офісу. Ударів руками чи ногами не наносили. Через деякий час ОСОБА_8 побачив як вони витягнули щось з офісу та пішли. Він подумав, що це комп`ютер, однак виявилось, що це був сейф. Згодом він звільнив собі руки та зателефонував ОСОБА_11 ;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що вони з ОСОБА_11 займаються підприємницькою діяльністю, є компаньйонами. ОСОБА_12 раніше працював у них. Про пограбування дізнався від ОСОБА_11 , який зателефонував йому рано вранці. Зазначив, що з офісу винесли сейф, в якому зберігались їх спільні з ОСОБА_11 кошти. Це були кошти від підприємницької діяльності продажу пам`ятників, вони призначались для закупівлі матеріалів для виготовлення виробів, особисті кошти вони в цьому сейфі не зберігали. За 1-2 дні до пограбування вони разом з ОСОБА_11 перераховували грошові кошти, що зберігались у сейфі, тому він пам`ятає, що на той час сума складала близько 250 000 грн., навіть трошки більше. В той же день їх допитали у відділі поліції, чому в заяві була зазначена інша сума не може сказати, здається, що зазначали суму близько 200.000 грн., можливо нервували в той момент, однак зараз може впевнено стверджувати, що це були саме 250.000 грн. Також зазначив, що він ключів від сейфу не мав, тільки від дверей кабінету. В сейфі крім грошів зберігались правовстановлюючі документи ОСОБА_11 , також там могли бути договори з «проблемними» клієнтами;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив в судовому засіданні, що є знайомим ОСОБА_12 та його батька ОСОБА_15 . В жовтні 2016 року, точної дати вже не пам`ятає, він прийшов до них додому, вони проживають по АДРЕСА_3 . Туди приїхала поліція, провела обшук в кімнаті ОСОБА_16 , знайшли банківськи документи та зошити. Він був запрошений працівниками поліції як понятий під час проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_12 . Після закінчення обшуку було складено та оголошено протокол та ОСОБА_14 його підписав,в протоколі все було зазначено вірно;

-показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила в судовому засіданні, що ОСОБА_6 є її колишнім співмешканцем, вони мають спільну дитину. Наприкінці 2016 року вона переїхала до міста Харкова, хотіла там влаштувати дітей до школи, а ОСОБА_6 іноді приїжджав до неї. Одного разу він приїхав та сказав, що зайняв кошти на ремонт квартири та дав їй 50.000 грн., а також зняв житло в Харкові. Згодом ОСОБА_6 затримала поліція і тоджі вона дізналась, що його підозрюють у скоєнні пограбування. Тоді він розповів, що дійсно вони з ОСОБА_12 «залізли» до похоронного бюро та заволоділи грошима. Сказав, що у нього всього 80.000 грн., як вони ділили кошти їй невідомо, скільки точно у нього залишилось вона також не знає, вона особисто перераховувала тільки ті 50.000, які він віддав їй. Ці кошти були витрачені на потреби дитини.

-даними протоколу огляду місця події від 21 жовтня 2016 року - будівлі, огородженої парканом, за адресою: АДРЕСА_4 , який проводився за участі потерпілого ОСОБА_11 , під час огляду виявлено та вилучено два шнури від комп`ютера, відбитки пальців рук, сокира, з підсобного приміщення прозора речовина, вилучена на марлевий тампон та поміщена до паперового коробка, з офісного приміщення скотч, який запаковано до картонної коробки та фототаблицею до протоколу /Т.4 а.п.17-25/;

-даними протоколу огляду місця події від 21 жовтня 2016 року, яким було оглянуто частину вулиці за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено і вилучено металевий сейф та фототаблицею до нього /Т.4 а.п.28-31/;
-даними протоколу огляду місця події від 03 січня 2017 року, яким було оглянуто квартиру АДРЕСА_5 , в ході якого виявлено і вилучено чоловічий светр Pmelegend, чоловіча кофта Hedricy, чоловічий светр Boss, чоловічий светр Reel Beto, чоловічі ботинки ОСОБА_18 , чоловічі джинси Dolce Gabbana, чоловіча барсетка Fashion, картка від сім-карки Lifeceel НОМЕР_1 , зв`язка ключів в кількості 5 шт., один металевий ключ, картка MEGASPORT НОМЕР_2 та фототаблицею до нього /Т.4 а.п. 35-43/;

-даними протоколу огляду речей від 28 грудня 2016 року, яким було оглянуто: чоловічу барсетку, бірки до барсетки, бірки до костюма, бірки до шапки, 3 сім-картки мобільного оператора «Київстар», договір на оренду квартири, копія постанови про накладення адміністративного стягнення, копії чеків супермаркету «Рост» в кількості 20 штук на загальну суму 2 235 грн. 05 коп. та фототаблицею до нього /Т.4 .а.п 79-90/;

-даними протоколу огляду речей від 05 січня 2017 року, яким було оглянуто жіночу зимову куртка білого кольору, жіночі зимові чоботи чорного кольору, жіночу в`язану шапку білого кольору, мобільний телефон «Lenovo» з корпусом чорно-блакитного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , з коробком та зарядним пристроєм, чохол до мобільного телефону «Lenovo» біло-бежевого кольору, планшет «Nomi» СО 70010 СОRSA чорного кольору з клавіатурою, коробком та зарядним пристроєм, чохол до планшету «Nomi» зеленого кольору, коробок до мобільного телефону «Alcatel» ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 з зарядним пристроєм і навушниками та фототаблицею до нього /Т.4 .а.п 95-100/;

-висновком експерта №207-БГ/16 від 21 жовтня 2016 року, згідно з яким у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження: садна на обличчі, садно на верхній кінцівці. Дані тілесні ушкодження могли бути спричинені останньому 21 жовтня 2016 року. Спричинені тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження /Т.4 .а.п 130-131/;

-висновком експерта №491 від 30 листопада 2016 року, згідно якого у наданому на дослідження змиві прозорої речовини ( об`єкт №1) виявлено клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки ( ДНК профіль) клітин з ядрами, виявлених у змиві прозорої речовини ( об`єкт №1), які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі /Т.4 .а.п 136-142/;

-даними протоколу отримання зразків для експертизи від 03 лютого 2017 року згідно з яким у ОСОБА_12 було відібрано зразки слини для проведення судової молекулярно генетичної експертизи /Т.4 .а.п 221/;

-даними протоколу отримання зразків для експертизи від 03 лютого 2017 року, згідно з яким у ОСОБА_6 було відібрано зразки слини для проведення судової молекулярно генетичної експертизи /Т.4 .а.п 222/;

-висновком експерта №108 від 28 лютого 2017 року, згідно з яким встановлено генетичні ознаки ( ДНК профіль) зразка слини ОСОБА_12 ( об`єкт №1) . Генетичні ознаки ( ДНК профіль) зразка слини ОСОБА_12 ( об`єкт №1) збігаються з генетичними ознаками ( ДНК профілем) клітин з ядрами, виявлених у змиві прозорої речовини ( об`єкт №1, згідно висновку експерта №491 від 30 листопада 2016 року). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак зразка слини ОСОБА_12 ( об`єкт №1) та генетичних ознак клітин з ядрами, виявлених у змиві прозорої речовини ( об`єкт №1, згідно висновку експерта №491 від 30 листопада 2016 року), складає 7,1х10-35 . Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше ніж у 1з 14 децильонів осіб ( 1,41х10 34) /Т.4 .а.п 227-235/;

-висновком експерта №107 від 02 березня 2017 року, згідно з яким встановлено генетичні ознаки ( ДНК профіль) зразка слини ОСОБА_6 ( об`єкт №1). Генетичні ознаки ( ДНК - профіль) зразка слини ОСОБА_6 ( об`єкт №1) не збігаються з генетичними ознаками ( ДНК профілем) клітин з ядрами виявлених у змиві прозорої речовини ( об`єкт №1, згідно з висновком експерта №491 від 30 листопада 2016 року) /Т.4 а.п. 240-248/;

-висновком товарознавчої експертизи №31 від 21 березня 2017 року, відповідно до якого вартість викраденого майна на момент скоєння злочину складає: сейф металевий 1 800 грн., та мобільний телефон Microsoft Lumia 535 (Nokia) Dual sim 1 006 грн. /Т.5 а.п. 252/;

-даними протоколу обшуку квартири АДРЕСА_6 за місцем проживання ОСОБА_6 від 05 лютого 2017 року, в ході якого було виявлено та вилучено 11 аркушів договорів заказів ПП ОСОБА_19 : від 17.10.2016 з ОСОБА_20 , договір від 06.08.2016 з ОСОБА_21 , договір від 11.09.2016 з ОСОБА_22 , договір від 23.08.2016 з ОСОБА_23 , договір від 23.08.2016 з ОСОБА_23 , договір від 26.08.2016 з ОСОБА_24 , договір від 26.08.2016 з ОСОБА_24 , договір від 06.09.2016 з ОСОБА_25 , договір від 25.08.2016 ОСОБА_26 , договір від 25.08.2016 ОСОБА_27 , договір від 01.10.2016 ОСОБА_28 та фото таблицею до нього /Т.5 а.с.265 -270/; Вказані договори були визнані речовими доказами та досліджені в судовому засіданні в присутності потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_13

-даними протоколом обшуку від 21 січня 2017 року та фото таблицею до нього, в ході якого було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено: блокнот для записів, картка Приватбанку кредитка НОМЕР_6 , картка Приватбанку кредитка НОМЕР_7 , сім-картка Київстар НОМЕР_8 , упаковка стартового пакету мобільного оператора Vodafon № НОМЕР_9 , батарея мобільного телефону Microsoft IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 , картка Приватбанку НОМЕР_12 , картка Приватбанку універсальна НОМЕР_13 , картка Приватбанку ключ до рахунку НОМЕР_14 , пластиковий чохол Приватбанк для карток, картка Приватбанку кредитка НОМЕР_15 , картка Приватбанку ощадна книжка електронна НОМЕР_16 /Т.5 а.с.277 -285/;

-протоколом тимчасового вилучення майна від 21 січня 2017 року, згідно з якого з будинку за адресою АДРЕСА_3 було тимчасово вилучено: картку Приватбанку кредитка НОМЕР_6 , картку Приватбанку кредитка НОМЕР_7 , сім-картку Київстар НОМЕР_8 , упаковку стартового пакету мобільного оператора Vodafon № НОМЕР_9 , батарею мобільного телефону Microsoft IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 , картку Приватбанку універсальна НОМЕР_13 , картку Приватбанку ключ до рахунку НОМЕР_14 , пластиковий чохол Приватбанк для карток, картку Приватбанку кредитка НОМЕР_15 , картку Приватбанку ощадна книжка електронна НОМЕР_16 /Т.5 а.п. 286/;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27 лютого 2017 року відповідно до якого після ознайомлення з даними власника кредитних банківських карток встановлено: по картці Приватбанку кредитка НОМЕР_6 власника не встановлено, власником карток Приватбанку НОМЕР_17 , Приватбанку універсальна НОМЕР_13 , Приватбанку ключ до рахунку НОМЕР_14 є ОСОБА_11 , власником карток Приватбанку кредитка НОМЕР_15 та Приватбанку кредитка НОМЕР_7 - є ОСОБА_12 /Т.5 а.п 296-298/;

-протоколом пред`явлення для впізнання від 03 лютого 2017 року, під час якого ОСОБА_8 серед чотирьох представлених для впізнання голосів, впізнав голос, що належить ОСОБА_6 /Т. 5 а.п 309-310/;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03 лютого 2017 року, згідно якого ОСОБА_8 серед чотирьох представлених для впізнання голосів, впізнав голос, що належить ОСОБА_12 /Т. 5 а.п 313-314/;
-даними протоколу пред`явлення речей до впізнання від 11 березня 2017 року згідно якого ОСОБА_8 серед представлених для впізнання ліхтариків, впізнав свій /Т. 5 а.п. 315/;
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18 лютого 2017 року, за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого останній на місцевості показав обставини скоєного злочин та фототаблицею до протоколу /Т. 5 а.п. 316 - 322/.

Аналізуючи досліджені докази, суд зауважує, що показання потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_13 містять відомості як про суму коштів, що зберігались у сейфі, так і про обставини, за яких вони разом ці кошти рахували, їх пояснення узгоджуються між собою та в цілому не суперечать іншим дослідженим у справі доказам.

Наявність певних розбіжностей при зазначенні суми коштів потерпілим ОСОБА_11 при зверненні в поліцію та в судовому засіданні не можуть свідчити про неправдивість його пояснень з цього приводу, оскільки цілком природнім є певне хвилювання безпосередньо після вчинення неправомірних дій щодо нього. В протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вказано, що сума коштів, якими неправомірно заволоділи невідомі потерпілому особи, складала «близько 200.000 грн.», в подальшому ця сума була уточнена потерпілим і свідком. В будь-якому разі потерпілий ніколи не вказував суму, що дорівнювала б 103.000 грн., на чому наполягав обвинувачений.

Також надаючи оцінку показанням потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_13 суд враховує, що ці показання отримані судом безпосередньо в судовому засіданні, вказані особи перед допитом були попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, в той час як обвинувачений в силу закону такої відповідальності не несе.

Отже, незважаючи на те, що на підприємстві не велась бухгалтерська та касова документація, суд з урахуванням вищенаведених обставин та в силу приписів ч.4 ст.95 КПК України вважає показання потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_13 достатніми для підтвердження заподіяння шкоди саме у зазначеному в обвинуваченні розмірі та такими, що спростовують твердження ОСОБА_6 , що загальна сума грошових коштів складала 103.000 грн.

Отже, оцінюючи відповідно до вимог ст.94 КПК України як кожен доказ окремо так і сукупність зібраних та досліджених доказів, суд зазначає, що досліджені докази перебувають у взаємозв`язку, та у своїй сукупності є достатніми для прийняття процесуального рішення по справі.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України - тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в інше приміщення, вчинений у великих розмірах.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, в тому числі за злочини проти власності, судимість не знята і не погашена, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра не перебуває, перебуває під профілактичним наглядом у нарколога, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_29 , 2009 року народження.
Крім того суду була надана довідка служби у справах дітей Богодухівської РДА, з якої вбачається, що станом на день ухвалення вироку ОСОБА_6 батьківських прав щодо свого неповнолітнього сина не позбавлялвся.

Щодо перебування під наглядом у нарколога, то суду була надано копію посвідчення учасника програми замісної підтримуючої терапії, виданого КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер», з якого вбачається, що ОСОБА_6 перед ув`язненням добровільно проходив курс лікування наркоманії, отримував замісну терапію.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття.
При цьому невизнання обвинуваченим суми заподіяної шкоди суд не розцінює як обставину, що виключає наявність щирого каяття, оскільки ця пом`якшуюча обставина являє собою сукупність певних складових. Отже правдиву розповідь про обставини скоєного злочину, критичну оцінку своєї протиправної поведінки, особисте висловлення щирого жалю, принесені вибачення перед потерпілими, усвідомлення наслідків, що настали, готовність відшкодовувати шкоду, суд розцінює саме як щире каяття з боку обвинуваченого та вважає за можливе врахувати цю пом`якшуючу обставину.

Обставинами, що обтяжують покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.

Обговорюючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчиненого, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.186 КК України.

При цьому наявність непогашених судимостей, наявність обтяжуючих обставин та відсутність такої пом`якшуючої обставини як відшкодування шкоди, свідчать про неможливість призначення мінімального покарання, призначеного санкцією ч.4 ст.186 КК України.

Водночас, вирішуючи питання про строк покарання у виді позбавлення волі, суд враховує наявність пом`якшуючої обставини, думку потерпілих, які не наполягали на призначенні суворого покарання та просили призначити покарання відповідно до закону, враховує наявність у обвинуваченого неповнолітнього сина, бере до уваги поведінку ОСОБА_6 , який після вчинення злочину, будучи наркозалежною особою, самостійно звернувся за допомогою, пройшов курс лікування, тобто вживав свідомі дії для зміни способу життя, зважає на положення ст.65 та ч.2 ст.50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а покарання, яке призначається особі, має бути необхідним і достатнім для її виправлення, та вважає за можливе не призначати ОСОБА_6 запропоноване прокурором максимальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.4 ст.186 КК України.

Також суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин за цим кримінальним провадженням до ухвалення вироку Ленінського районного суду м. Харкова 08 лютого 2017 року та вироку Богодухівського районного суду Харківської області 13 квітня 2017 року, та вважає за необхідне на підставі ч.4 ст.70 КК України призначити йому покарання за сукупністю злочинів.

Вирішуючи питання про те, який з передбачених статтею 70 КК України принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів в даній справі, суд враховує кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини, мотиви вчинення злочинів та їх наслідки, та вважає за можливе застосувати принцип поглинення менш суворих покарань більш суворим.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 70 КК, ч.5 ст.72 України в строк покарання ОСОБА_6 остаточно призначенного за сукупністю злочинів, слід зарахувати відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова 08 лютого 2017 року та за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 13 квітня 2017 року.
Також суд зауважує, що відповідно до ст.73 КК України, строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах, а при заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Строк покарання ОСОБА_6 слід рахувати з 23 січня 2017 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 23 січня 2017 року по день ухвалення вироку.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29.08.2018, щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року ( включно) , то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
ОСОБА_6 вчинив злочин до 20 червня 2017 року, отже попереднє ув`язнення в даному випадку має бути зараховано в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 252 806 грн. та 20 000 моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог потерпілий посилається на те, що розмір матеріальної шкоди встановлено слідством. Щодо моральної шкоди, то він зазнав душевних страждань у зв`язку погіршенням свого матеріального стану, був змушений витрачати час на відновлення зниклих документів та відвідування поліції і суду. Моральну шкоду оцінює її у 20.000 грн.
Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до статті 1190 ЦК України , особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Солідарна відповідальність передбачає право кредитора на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо.

Таким чином, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_11 заявив вимоги про солідарне стягнення шкоди, не подавав заяви про визначення часток відповідно до ступеню вини обвинувачених, суд вважає, що матеріальна шкода у повному розмірі підлягає стягненню зі ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд зазначає про таке.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнового) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства /п.2,3 ч.2 ст.23 ЦК України/ моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має врахувати характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала особа, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо), враховує інші обставини. Зокрема, також враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, при цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В справі, що розглядається, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, протиправними діями обвинуваченого потерпілому було заподіяно цілком природні моральні страждання, пов`язані з втратою майна, які негативно вплинули на його душевний стан, внесли зміни у його виробничі стосунки, вимагали додаткових зусиль для організації життя потерпілого він був змушений витрачати час та кошти на відновлення правовстановлюючих документів, відвідувати поліції, судові засідання

З урахуванням викладеного суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за можливе частково задовольнити вимоги потерпілого ОСОБА_11 про стягнення моральної шкоди та стягнути зі ОСОБА_6 на його користь моральну шкоду в розмірі 10.000 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України. При цьому особисті речі, вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_17 слід повернути власникам, оскільки суду не було надано беззаперечних доказів, що вони були придбані саме за кошти, якими обвинувачені заволоділи незаконно або одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки злочин вчинено ОСОБА_6 спільно з іншою особою, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з засудженого у відповідній частці.

Також суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст.194 КК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 /сім/ років 9 /дев`ять/ місяців 18 днів.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань, призначених за вироком Ленінського районного суду м.Харкова 08 лютого 2017 року та за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 13 квітня 2017 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 /сім/ років 9 /дев`ять/ місяців 18 днів.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23 січня 2017 року по 17 грудня 2020 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Вважати, що на день ухвалення вироку призначене покарання відбуте повністю у зв`язку з чим звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду у зв`язку з фактичним відбуттям строку покарання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 252 806 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., а всього 262.806 ( двісті шістдесят дві тисячі вісімсот шість) гривень, в іншій частині відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судових експертиз у розмірі 8 997 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто сім ) грн. 08 коп.
До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання та покласти на ОСОБА_6 строком на два місці, тобто до 17 лютого 2021 року наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає /місто Богодухів/ без дозволу суду;
-прибувати за кожною вимогою до суду;
-повідомляти суд про зміну місця проживання;
-докласти зусиль до пошуку роботи.

Речові докази: два відбитки пальців рук, сокиру, два шнури від комп`ютера, прозору речовину, вилучену на марлевий тампон, шматки прозорого скотчу, рулон малярного скотчу, бірку до барсетки, бірку до костюма, бірку до шапки, 3 сім-картки мобільного оператора «Київстар», договір на оренду квартири, копію постанови про накладення адміністративного стягнення, копії чеків супермаркету «Рост» в кількості 20 штук на загальну суму 2235 грн. 05 коп., пакет експертної служби МВС України № 3922790, в якому знаходяться, згідно висновку експерта № 108, зразок слини ОСОБА_12 та контрольний зразок марлевого тампону, пакет експертної служби МВС України № 3922789, в якому знаходяться, згідно висновку експерта № 107, зразок слини ОСОБА_6 та контрольний зразок марлевого тампону, ватний тампон зі змивами з передньої частини сейфу, ватний тампон зі змивами з правої сторони сейфу, ватний тампон зі змивами з лівої сторони сейфу, ватний тампон зі змивами з задньої стінки сейфу, чистий ватний тампон ( контрольний зразок), що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області знищити;

Чоловічу кофту Foriss, чоловічий светр Pmelegend, чоловічу кофту Hedricy, чоловічий светр Boss, чоловічий светр Reel Beto, чоловічі ботинки ОСОБА_18 , чоловічі джинси Dolce Gabbana, чоловічу барсетку Fashion, картку MEGASPORT 542, картку від сім-карки Lifeceel НОМЕР_1 , чоловічу барсетку, жіночу зимову куртку білого кольору, жіночі зимові чоботи чорного кольору, жіночу в`язану шапку білого кольору, мобільний телефон «Lenovo» з корпусом чорно-блакитного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , з коробком та зарядним пристроєм, чохол до мобільного телефону «Lenovo» біло-бежевого кольору, планшет «Nomi» СО 70010 СОRSA чорного кольору з клавіатурою, коробком та зарядним пристроєм, чохол до планшету «Nomi» зеленого кольору, коробок до мобільного телефону «Alcatel» ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 з зарядним пристроєм і навушниками, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області повернути власникам;

11 аркушів договорів заказів ЧП ОСОБА_19 : договір від 17.10.2016, ОСОБА_20 , договір від 06.08.2016, ОСОБА_21 , договір від 11.09.2016, ОСОБА_22 , договір від 23.08.2016, ОСОБА_23 , договір від 23.08.2016, ОСОБА_23 , договір від 26.08.2016, ОСОБА_24 , договір від 26.08.2016, ОСОБА_24 , договір від 06.09.2016, ОСОБА_25 , договір від 25.08.2016, ОСОБА_26 , договір від 25.08.2016, ОСОБА_27 , договір від 01.10.2016, ОСОБА_28 , металевий сейф, блокнот для записів, картку Приватбанку кредитка НОМЕР_6 , картку Приватбанку НОМЕР_7 , сім-картку Київстар НОМЕР_8 , упаковку стартового пакету мобільного оператора Vodaon № НОМЕР_9 , батарею мобільного телефону Microsoft IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 , картку Приватбанку НОМЕР_12 , картку Приватбанку універсальна НОМЕР_13 , картку Приватбанку ключ до рахунку НОМЕР_14 , пластиковий чохол Приватбанк для карток, картку Приватбанку кредитка НОМЕР_15 , картка Приватбанку ощадна книжка електронна НОМЕР_16 , зв`язку ключів в кількості 5 шт., один металевий ключ, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області повернути власникам.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя