КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/944/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2021 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО № 13, де перебуває підозрюваний в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 22.12.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто 19.02.2021 року включно щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 22.12.2020 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що долучені до клопотання слідчим докази не є такими у відповідності до ч. 2 ст. 84 КПК України, зокрема: протокол допиту малолітньої ОСОБА_10 складений не у процесуальний спосіб, та вказана дія проводилася з порушенням норм КПК України; копія додатку до протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 29.09.2020 року не засвідчений підписами ні слідчого, ні прокурора, чим порушено вимоги процесуального закону.

В матеріалах провадження взагалі відсутні докази причетності ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України. ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає з 2014 року зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_11 , офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи, взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, що свідчить про можливість застосування до останнього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, зокрема цілодобового домашнього арешту. Крім того, ризики про які зазначає слідчий у клопотанні жодним чином не підтверджені.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0002860 від 28.09.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

29.09.2020 року Гайдукову ВП. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

30.09.2020 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.11.2020 року.

13.11.2020 року керівником Київської місцевої прокуратури № 7 строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17.11.2020 року продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 29.12.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 22.12.2020 року продовжено строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002860 до 5-х місяців.

21.12.2020 року слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_12 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 22.12.2020 року клопотання слідчого задоволено та продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19.02.2021 року включно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, на думку колегії суддів, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання та додані матеріали, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

У поданій апеляційній скарзі захисник посилався на те, що докази, надані органом досудового розслідування, які ніби-то свідчать про причетність підозрюваного до вчиненого кримінального правопорушення є неналежними, а слідчим були допущені порушення при здійсненні слідчих дій, зокрема під час проведення допиту потерпілої.

Проте, враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно повідомлення про підозру від 29.09.2020 року, дії ОСОБА_7 кваліфіковано ч. 3 ст. 152 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеному кримінальному правопорушенні та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

У поданому клопотанні про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування зазначив, що під час досудового розслідування, в тому числі проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, інші, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_7 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 ,погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто 19.02.2021 року включно щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3