Провадження № 1-кп/761/2986/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинувачених ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засідання в залі суду в м. Києві у обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005966 від 20.08.2020 року ) , -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт з додатками (реєстром матеріалів досудового розслідування) відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, надійшов на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва 02 липня 2020 року.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовдження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою та продовдження запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту з підстав подальшого існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які були попередньо враховані слідчим суддею при обранні такого запобіжного заходу, а також з урахуванням характеризуючи даних про особу обвинуваченого, відсутність достатніх стримуючих факторів для запобігання таким ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_3 щодо клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 щодо продовження запобіжного заходу не заперечував, однак вказав, що має на меті працевлаштуватися, оскільки має скрутне матеріальне становище, а цілодобовий домашній арешт не дає йому можливості стабільного заробітку .

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.
Щодо клопотання прокурора відносно ОСОБА_3 відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Шевченківського районного суду від 22.10.2020 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 листопада включно.
Суд заслухавши доводи прокурора, обвинувачених вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог п. 4 ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час проведення підготовчого судового засідання судом не відпали. Оскільки обвинувачений раніш неодноразово судимий, обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від 3 до 6 років, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду з метою уникнути покарання за вчинене, незаконно впливати на потерпілих і свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, щодо клопотання прокурора відносно продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 . Стаття 181 КПК України передбачає, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід з у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 22.11.2020 року.
Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з врахуванням наявності ризиків передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, які наявні на час розгляду справи судом, що підтверджують самі матеріали кримінального провадження, зокрема судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, судом в даному провадженні ще не допитані потерпілий та свідки, не досліджені докази по справі, а тому є підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
За таких підстав, суд вважає за можливе прийняти доводи обвинуваченого з приводу застосовування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний час, враховуючи, що у обвинуваченого є потреба у працевлаштування.
Таким чином суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід задовольнити, та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів. Разом з тим, щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 180-183, 199, 314, 331, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 - задовольнити

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, до 11 січня 2021 року включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому у період з 21:00 години до 07:00 години наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, продовжити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

- не відлучатись з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч.5 ст. 194 КПК Украни визначити до 11 січня 2021 року включно.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні № 0005966, направивши йому копію ухвали.

Копію вказаної ухвали направити прокурору та відділу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 для виконання та контролю.

Ухвала про продовження дії запобіжного може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1