Справа № 522/475/18
Провадження № 1-кп/522/722/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

представника потерпілого ОСОБА_11

цивільний відповідач ОСОБА_12

представника відповідача ОСОБА_13

представника обвинуваченого ОСОБА_14

обвинуваченого ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000844 за обвинуваченням:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня, працюючого водієм автотранспортних засобів ПАТ «Північтранс», розлученого, маючого неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В

17 жовтня 2017 року ОСОБА_16 , перебуваючи на посаді водія маршрутного автобусу ПАТ «Північтранс», приступив до керування технічно не справного автобусу «Богдан А-09201» р/н НОМЕР_1 з несправною гальмівною системою у вигляді неналежного регулювання лівого переднього колісного гальмівного механізму, яке обумовлювало незначне зниження ефективності гальмування й відведення від прямолінійного руху автобуса при гальмуванні (відповідно висновку № 17-5043 судової автотехнічної експертизи технічного стану систем керування, ходової частини н головного світла автобуса «Богдан А-09201» р/н НОМЕР_1 від 27.10.2017), що не відповідало вимогам ПДР п.п. 31.1., 31.4., п/п «б» п. 31.4.1 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), що зобов`язують водія:

п. 31.1. «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правці технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації»;

п. 31.4, «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних невідповідності і невідповідності таким вимогам: п.31.4.1, «Гальмові системи:

б) під час дорожніх випробувань робочої гальмової системи перевищуються такі значення: автобуса - гальмовий шлях не більш ніж 18,3м».

та експлуатація транспортного засобу при таких несправностях заборонена, та о 06.58 год., виїхав із гаража по 190 міському маршруту «вул. Паустовського ж/д вокзал», для здійснення перевезення пасажирів.

В той же день, продовжую працювати по маршруту, приблизно о 19.15 год. ОСОБА_16 , у темну пору доби, при достатній видимості, здійснював рух по освітленій вуличними ліхтарями ділянці, по асфальтному сухому дорожньому покриттю вул. Польська в Приморському районі м. Одеси, на якій організовано двосторонній однорядний рух у кожному напрямку, напрямки якого розділені суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1 з боку вул. Єврейська в напрямку вул. Буніна, зі швидкістю 30 км/год.

Діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, наближаючись до регульованого перехрестя вул. Польська Жуковського, будучи неуважним, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував та своєчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки у вигляді зміни сигналів світлофору, маючи об`єктивну можливість вчасно помітити зелений миготливий сигнал світлофора, який інформує про те, що незабаром буде включений сигнал, що забороняє рух, подальшому увімкнений «жовтий» сигнал світлофору, який забороняє йому рух через зазначене перехрестя, ОСОБА_16 проігнорував вимоги п/п «б» п. 2.3., п/п «ґ)» п. 8.7.3. п. 8.10. «Правил дорожнього руху» України, якими передбачено:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 8.7.3. «Сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; п. 8.10. «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12, дорожнім знаком 5,62 «Місце зупинки» якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»;

не прийняв вчасно заходів до зупинки керованого ним транспортного засобу не зупинився перед стоп-лінією, а у подальшому перед світлофором та перед перехрещуваною проїзною частиною, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, не переконався що своїми діями може створити небезпеку іншим учасникам руху, та на заборонений сигнал світлофора виїхав на зазначене перехрестя,

Продовжуючи рух та пересікаючи перехрестя з вул. Жуковського, у порушення вимог п.п. 1.5., 12.1., 12.3. вказаних Правил, що зобов`язують водія: п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

п. 12.1. «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

не вжив заходів, що виключають подальший розвиток аварійної ситуації, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, на «червоний» сигнал світлофору, який забороняє йому рух виїхав керованим автобусом на регульований світлофором пішохідний перехід, де передньою правою частиною свого автобусу допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину вул. Польська по вказаному переходу, з права на ліво за ходом руху автобусу «Богдан А-09201» на зелений сигнал світлофору, що дозволяє рух.

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав тілесні ушкодження, згідно висновку № 3031 судово-медичної експертизи від 01.12.2017 у вигляді закритої травми грудної клітки та живота, до складу якої входять - травматичний розрив лівої нирки, перелом 12-го ребра зліва, перелом кісток тазу, садна тулуба. Травматичний розрив лівої нирки супроводжувався масивною кровотечею в заочеревинний простір і був небезпечним для життя. Крім того, дане ушкодження викликало необхідність видалення лівої нирки, що згідно з п. б) ст. 70 «Інструкції про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи» спричинило постійну втрату загальної працездатності в розмірі 60% (шістдесят відсотків).

Тому спричинена ОСОБА_10 травма грудної клітки та живота згідно з п. 2.1.3 «о» та п. 2.1.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критеріями небезпеки для життя та розладу здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою загальної працездатності не менш ніж на одну третину (не менш 33%).

Згідно висновку № 17-5804 судової авто технічної експертизи обставин наїзду маршрутного автобусу «Богдан А-09201» р/н НОМЕР_1 на пішохода від 12.12.2017 в умовах пригоди належні дії водія автобуса «Богдан А-09201» р/н НОМЕР_1 регламентувалися вимогами пункту 8.7.3 ПДР, зокрема, підпункту ґ), який забороняв йому рух через перехрестя на жовтий сигнал світлофора.

Несправність гальмівної системи автобуса «Богдан А-09201» р/н НОМЕР_1 , що не задовольняла вимогам пунктів 31.1 і 31.4.1 ПДР та забороняла його експлуатацію, була об`єктивно відома водію, та повинна була ним ураховуватися відповідно вимог пункту 12.1 ПДР - при вибору швидкості водій повинен був ураховувати дорожню обстановку об`єктивно прогнозовану зміну сигналів світлофора), особливості вантажу (37 пасажирів, у тому числі й стоячі), та технічний стан транспортного засобу (знижена ефективність гальмівної системи та відведення від обраного напрямку руху при гальмуванні).

З експертної точки зору водій автобуса «Богдан А-09201» р/н НОМЕР_1 належним виконанням вимог пунктів 8.7.3 ґ) і 12.1 ПДР мав гарантовану технічну можливість уникнути пригоди, виключив виїзд на перехрестя на заборонний сигнал світлофора.

З позицій експертного аналізу у даній пригоді саме фактичні дії водія автобуса, що не відповідали вимогам пунктів 8.7.3 ґ) і 12.1 ПДР, знаходяться в причинному зв`язку з подією.

Таким чином, ОСОБА_16 у сукупності допустив порушення вимог п.1.5., п/п «б» п. 2.3., п/п «г» п. 8.7.3. п. 8.10. п.п. 12.1., 12.3., п.п. 31.1., 31.4., п/п «б» п. 31.4.1 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001).

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_15 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини, зазначені в даному вироку, не оспорюючи доказів у кримінальному проваджені щодо обставин їхнього скоєння. У вчиненому розкаявся, провадження просив розглянути в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, з урахуванням повного визнання ОСОБА_15 своєї провини в інкримінованому йому злочині за ст. 286 ч. 2 КК України, правильного розуміння ним та іншими учасниками процесу встановлених судом обставин, їх згоди і відсутності сумніву в добровільності та істинності позицій, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_15 суд кваліфікує за ст. 286 ч. 2 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпшому тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_15 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують покарання.

Суд зокрема враховує: першу судимість ОСОБА_15 , його позитивну характеристику, щиросердне визнання і каяття, наявнисть на його утрамнни двох неповнолитних дитей, активне сприяння розкриттю злочину, і з урахуванням всіх обставин справи при обранні йому покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_15 дію ст. 75 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ПАТ «Північтранс» про відшкодування матеріальної шкоди на суму 75196,77 грн. залишити без розгляду з огляду на наступне.

Цивільно-правова відповідальність водія «Богдан А-09201», р/н НОМЕР_1 , на момент ДТП була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АК/6651287 від 29.05.2017, виданого ПрАТ СК «ПЗУ Україна».

Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно ч. 5 ст. 128 КПК України, процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, і не позбавляє права потерпілого звернутись з позовом до належного відповідача.

Відповідно до положень ст.ст. 1167, 23 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так, при вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер, тривалість, обсяг та глибину душевних страждань позивача, їх негативні наслідки, в тому числі, пов`язані із отриманими ОСОБА_10 в результаті ДТП тілесними ушкодженнями та, виходячи із принципу розумності, виваженості і справедливості, приходить до висновку визначити достатнім і необхідним розмір моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_10 відповідно у сумі 50000,00 грн., що відповідає положенню п.п. 8, 9 постанови Пленуму Верхового Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_16 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_15 від призначеного судом основного покарання з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 1 (одного) року випробувального терміну ОСОБА_15 не скоїть нове кримінальне правопорушення.

У відповідності зі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_15 протягом 1 (одного) року випробувального терміну: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід ОСОБА_15 не застосовувати.

Речові докази: одяг та взуття ОСОБА_10 вважати повернутими потерпілому ОСОБА_10 ; DVD диск зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на автобус «Богдан А-09201», р/н « НОМЕР_1 » ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси № 522/19510/17, провадження № 1-КС/522/20023/17 скасувати.

Стягнути з ПАТ «Північтранс» на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь держави процесуальні витрати за експертизи:

- судову автотехнічну експертизу № 17-5043 від 27.10.2017 технічного стану автобуса «Богдан А-09201» р/н НОМЕР_1 , вартістю 990 гривень 40 копійок;

- судову транспортно-трасологічну експертизу № 17-5044 від 27.10.2017 дослідження слідів на автобусі «Богдан А-09201» р/н НОМЕР_1 , вартістю 990 гривень 40 копійок;

- судову автотехнічну експертизу № 17-5804 від 12.12.2017 по дослідженню обставин наїзду автобуса «Богдан А-09201» р/н НОМЕР_1 на пішохода, вартістю 4456 гривень 80 копійок;

- автотехнічні експертизи проведені Одеським НДІСЕ - р/р 0989 в ГУДСКУ в Одеській області, МФО 828011, , код 25010100/272.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1

08.12.2020