Справа № 939/1424/20
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2020 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області, відповідно до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України, клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 08 травня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Загальці Бородянського району Київської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2020 року з Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області до Бородянського районного суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

За ухвалою судді від 04 серпня 2020 року підготовче судове засідання було призначено на 10 вересня 2020 року на 14 годин 30 хвилин.

08 вересня 2020 року до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
Клопотання обґрунтоване тим, що Бородянським районним судом проводиться розгляд кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 08 травня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за умисні корисливі кримінальні правопорушення, на шлях виправлення не став та, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, знову обвинувачується у вчиненні нового умисного кримінального правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 08 травня 2020 року, приблизно, о 03 годині, у ОСОБА_4 , який перебував поблизу території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення в інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом пошкодження дерев`яного вікна проник до гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав зварювальний апарат «Дніпро-М», модель ММА-250 МС, чорного кольору, вартістю 2 828 грн 20 коп, електролобзик «DWT», модель STS-550 VP, зеленого кольору, вартістю 433 грн 33 коп, електроперфоратор «Інтерскоп», модель П-30/900 ЄР, сірого кольору, вартістю 1 665 грн 25 коп, електроболгарку «START PRO», модель SAG-1300, чорного кольору, вартістю 647 грн 97 коп, шуруповерт «SOMA», модель SM-2214, зеленого кольору, вартістю 425 грн, належні ОСОБА_5 .

Заволодівши чужим майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 5 999 грн 75 коп.

Крім того, 30 травня 2020 року, приблизно, о 14 годині, у ОСОБА_4 , який перебував поблизу території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, через відчинену хвіртку проник на територію будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та в подальшому через відчинені двері проник до будинку, звідки таємно викрав електричну дриль «STERN», модель HD-10 VKL, синього кольору, вартістю 416 грн 67 коп, що належить ОСОБА_6 .

Заволодівши чужим майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 416 грн 67 коп.

Крім того, 31 травня 2020 року, приблизно, о 14 годині, у ОСОБА_4 , який перебував поблизу території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, через відчинену хвіртку проник на територію будинку, за адресою: АДРЕСА_2 та в подальшому через відчинені двері проник до будинку, звідки таємно викрав шуруповерт «Дніпро-М», модель CD-121Q чорно-помаранчевого кольору, вартістю 1 723 грн 48 коп, що належить ОСОБА_6 .

Заволодівши чужим майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1723 грн 48 коп.

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 24 липня 2020 року був застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 вересня 2020 року (включно).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримав, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення під час іспитового строку, і перебуваючи на волі, він буде мати можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та просив обрати запобіжний захід більш м`який, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.
При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 25 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів".
Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який ніде не працює, не має постійного джерела доходів, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення в період іспитового строку, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців.
Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, вважаю за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченому та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 54925 гривень (25 х 2197 грн).
Також, враховуючи, що застава може бути внесена у будь-який момент, вважаю за необхідне покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 205, 331, пунктом 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 09 листопада 2020 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 54925 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень, яка може бути внесена в національній грошовій одиниці протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (Отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, Банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача: UA0018661).

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, які він зобов`язаний виконувати з моменту звільнення з-під варти, внаслідок внесення застави, застава звертається в дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Повний текст ухвали оголосити 11 вересня 2020 року о 09 годині 30 хвилин в приміщенні Бородянського районного суду Київської області в залі судових засідань № 1.

СуддяОСОБА_7