ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/398/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - повренення обвинувального акту
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого- ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

при секретарі ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження№ 11-кп/817/398/20 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21.10.2020 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 за ч.ч.1,3 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А .

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.ч.1,3 ст.296 КК України повернуто прокурору у звязку з його невідповідністю вимогам п.5 ч.1 ст.291 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції вказав що обвинувальний акт є не конкретним та зрозумілим за змістом, оскільки складається з загального опису подій без чіткого розмежування кваліфікації дій обвинуваченого та даних про кожне кримінальне правопорушення окремо, зокрема, час та місце його вчинення; в ньому поверхнево викладені обставин кримінальних правопорушень, що вплинуло на зміст обвинувального акта, які описані через невиокремлене перерахування ознак всіх діянь та їх спільну кваліфікацію одночасно за двома нормами закону про кримінальну відповідальність, що порушує право обвинуваченого на захист оскільки йому не зрозуміло від чого захищатись.

Крім того, зазначає про порушенння вимог КПК України у не врученні захиснику обвинуваченого копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

В апеляції прокурор просить ухвалу скасувати в звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням судом першої інстанції вимог КПК України та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. В обгрунтування доводів скарги посилається на те, що у відповідності до вимог ст.314 КПК України питання щодо конкретності висунутого обвинувачення не вирішується на стадії підготовчого судового засідання, а лише під час розгляду провадження по суті після дослідження фактичних обставин провадження та перевірки їх доказами. Вважає, що вимоги ст.291 КПК України при надісланні до суду обвинувального акту ним дотримані, а тому висновки суду не відповідають вимогам закону та є надуманими. А невручення захиснику обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування мало місце через неналежну процесуальну поведінку захисника та не є визначеною КПК України підставою для повернення обвинувального акту.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення скарги заперечили, дослідивши матеріали та доводи апеляції, колегія прийшла до висновку про те, що ухвала суду не підлягає до скасування з наступних мотивів.

Згідно з вимогами п.3 ч.3 ст.314 КПК України підставою для повернення обвинувального акту прокурору є його невідповідність вимогам КПК України.

Частиною 4 статті 110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального праворушення, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті(частини статті) закону України про кримінальну відповідльність та формулювання обвинувачення.

Як встановлено судом першої інстанції в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 наведено загальний опис подій без чіткого розмежування кваліфікації дій обвинуваченого та даних про кожне кримінальне правопорушення окремо, зокрема, час та місце його вчинення, що вплинуло на його зміст.

На думку колегії суддів вказані недоліки унеможливлюють здійснення судового розгляду, оскільки згідно з вимогами п.13 ч.1 ст.3 та ч.1 ст.377 КПК України такий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відсутність в обвинувальному акті повної правової кваліфікації дій ОСОБА_6 з розмежуванням його дій по кожному епізоду та потерпілому, а лише перерахування в ньому ознак всіх діянь та наведення їх спільної кваліфікації одночасно за двома нормами закону про кримінальну відповідальність не тільки не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України , а й суттєво порушує право обвинуваченого на захист, передбачене п.1 ч.3 ст.42 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи прокурора не заслуговують на увагу, а тому ухвалу місцевого суду слід залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення.

При цьому, хоча і мало місце невручення захиснику копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, проте, наведене не є визначеною КПК України підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. ст. 291, 314,392, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А.

Апеляційну скаргу прокурора відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21.10.2020 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 за ч.ч.1,3 ст.296 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді