Ухвала
Іменем України
07 жовтня 2020 р.

м. Київ
Справа №311/4416/19
Провадження № 51-4764 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2020 року та вирок Запорізького апеляційного суду від 01 липня 2020 року ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Василівського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Запорізьким апеляційним судом вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасовано і постановлено свій вирок від 01 липня 2020 року, яким засуджено ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Виключено із вступної частини вироку посилання на судимість ОСОБА_5 за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 21 січня 2009 року.
В решті вирок місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПКУкраїни у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому, формально вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, захисник не наводить конкретних доводів та мотивувань у чому, відповідно до ст. 412 КПК України, полягають такі порушення та яким чином вони перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення. Окрім того, скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених у вироку цього суду на спростування доводів апеляційної скарги засудженого.

До того ж, захисником не наведено обґрунтування неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій статей 50, 65 КК України та незастосування ст. 75 ККУкраїни.
Також, захисником не вказано, у чому ж полягає явна несправедливість судових рішень з огляду на вид і розмір призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особу засудженого.

Крім того, як вбачається з доданих до скарги судових рішень, не погоджуючись з вироком апеляційної інстанції, захисник посилається на неправильне застосування судом положень ст. 419 КПК України, що є незрозумілим.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3