ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/211/20 Справа № 709/2123/14-к Категорія: ч.1 ст.125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04 листопада 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Куньє

Ізюмського району Харківської області, українця, громадянина України,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає у

СТ «Кристал» у с. Чехівка Чорнобаївського району Черкаської області, з

базовою середньою освітою, одруженого, пенсіонера, ідентифікаційний номер

НОМЕР_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) гривень.

Звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ч. 5 ст. 74 КК України згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок) та моральну шкоду у розмірі 10000,00 (десять тисяч гривень 00 копійок).

У задоволенні цивільного позову в іншій частині відмовлено

Запобіжний захід до ОСОБА_7 не застосовувався,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку обвинувачений ОСОБА_7 27 березня 2014 року близько 18:00, знаходячись біля меліоративного каналу на території СТ «Кристал», розташованого в адміністративних межах Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, в ході сварки, що виникла на ґрунті давніх неприязних відносин між ним та ОСОБА_9 , переслідуючи за мету умисне нанесення тілесних ушкоджень, умисно, протиправно наніс останній один удар рукою по лівій руці, один удар рукою по правій руці, після чого штовхнув її на землю, та наніс їй один удар ногою по лівій нозі і один удар по правій нозі, в результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: саден обох передпліч, лівої гомілки, правого стегна, синця правого передпліччя, обох стегон, які згідно з висновком судово-медичної експертизи від 9 квітня 2014 року №86 відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду обвинувачений ОСОБА_7 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04.11.2019 щодо ОСОБА_7 та закрити кримінальне провадження з підстав недоведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності та не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Так, покази потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 містять істотні суперечності.

Зокрема, суд першої інстанції не взяв до уваги, що усі свідки з боку ОСОБА_9 є її родичами, а єдиний безпосередній свідок ОСОБА_10 зі слів самої потерпілої «... мешкає у неї, як член родини...». Але, суд, незважаючи на це, взагалі не надав оцінки цьому факту. При цьому, суд в основу рішення поклав покази саме цих свідків, не зважаючи на те, що вони фактично різняться з показами самої потерпілої. А саме, з показів ОСОБА_10 виходить, що у потерпілої повинні бути тілесні ушкодження обличчя, з його слів у вироку суду : « ... ОСОБА_7 почав бити ОСОБА_9 рукою, в якій був пістолет, по обличчю, в неї було лице в крові...» Далі, свідок ОСОБА_11 , який є чоловіком потерпілої ОСОБА_9 , показав «...коли вони під`їхали, то він побачив свою дружину, яка була мокрою і в рясці, мала кров на обличчі...».

Свідок ОСОБА_12 показав «... коли приїхали, то побачив, що остання ( ОСОБА_9 ) була вся в бруді, в неї була кров на обличчі під оком......».

При цьому сама потерпіла взагалі не давала таких показів у суді.

В обвинуваченні не має тілесних ушкоджень обличчя у потерпілої. Таким чином, покази потерпілої та свідків мають істотні суперечності. З урахуванням родинних відносин свідків не виключено, що такі «показання» давалися свідками лише для підтримки потерпілої та «для більш кровавої картини подій».

Але, суд не дав оцінки таким суперечливим показам. Якщо суд приймає покази усіх свідків, то чому в обвинувальному акті у потерпілої не має тілесних ушкоджень обличчя, які могли бути отримані від ударів пістолетом? Наслідки таких ударів від пістолету по обличчю не могли бути не зафіксовані експертами. А свідки кажуть саме про ці тілесні ушкодження.

Апелянт звертає увагу суду, на те, що він ніколи не заперечував того, що у ОСОБА_9 могли бути тілесні ушкодження, але він до цього не має відношення. І він з першого допиту і в суді говорив, що, з урахуванням їхніх із ОСОБА_9 неприязних відносин та її неодноразових погроз в його адресу, які підтвердив у суді свідок ОСОБА_13 , вона могла спровокувати конфлікт, вже маючи тілесні ушкодження.

Інші докази, на які посилається суд першої інстанції це: - протокол слідчого експерименту від 12 липня 2014 року за участі потерпілої ОСОБА_9 (т.3 а.с.99-101);

- протокол слідчого експерименту від 12 липня 2014 року за участі підозрюваного ОСОБА_7 (т.3 а.с.96-98); - висновок експерта № 86 від 9 квітня 2014 року Золотоніського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи»; - висновок експерта додаткової СМЕ № 1009 від 15 червня 2015 року КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи»; - висновок експерта № 32 Д від 3 лютого 2015 року Золотоніського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи»; - висновок експерта СМЕ № 04-01/10 від 6 лютого 2019 року КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Ні в одному із висновків вищевказаних експертиз не має даних, які узгоджувалися б з показами свідків у справі. Усі експертизи лише вказують на наявність тілесних ушкоджень та їх локалізацію та не мають чітких відповідей стосовно винуватості обвинуваченого, а саме механізму нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій, за обставин пред`явленого обвинувачення.

Також апелянт звертає увагу на те, що при проведенні усіх експертиз не враховувалось - одяг, в який була одягнена ОСОБА_9 , з урахуванням її показів, що удари їй наносились ногами, в яке взуття був взутий обвинувачений, та на яку поверхню подала потерпіла. Таким чином, експертизи проводилися без врахування усіх обставин у справі і як наслідок, висновки не містять в собі чітких відповідей.

Таким чином, докази у справі, містять у собі багато сумнівів, не мають конкретики, та не узгоджуються між собою і як наслідок, - ці обставини повинні трактуватися на користь обвинуваченого.

Що стосується експертизи №04-01/10 від 06.02.2019, то вона, на думку апелянта, була проведена поверхово, без дослідження та врахування всіх обставин справи, з порушеннями норм КПК України, про що вказувалось у ході судових дебатів. Але, суд визнаючи цю експертизу допустимим доказом не аргументував це в протилежність позиції захисту.

Так, згідно п.6 ч.1 ст. 102 КПК України у висновку експерта повинно бути зазначено докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експерта оцінка.

Звертає увагу на дослідну частину експертизи (арк. 5,6,7 ). В цій частині вказуються докази, які були вивчені комісією експертів. Так, на арк. 7 експертизи перелік досліджених доказів закінчується на арк.. 103-104 тому №2. І все. Більше ніякі докази у справі вивчені експертами не були, не говорячи, про методи, які були застосовані у дослідженні, вони також не вказані. При цьому, звертає увагу, що кримінальне провадження було надано в 5-ти томах з наданням копій фонограм судового засідання на СD диску т.5. Таким чином, на думку апелянта, виходячи з висновку, експертиза, в порушення норм Закону, була проведена не у повному обсязі.

Що, стосується підсумків експертизи, то в підсумках на запитання 8, 9 експерти посилаються на допити під час судового розгляду, але ж згідно експертизи ми бачимо, що експерти взагалі не досліджували допити під час судового розгляду потерпілої та обвинуваченого, не говорячи вже про інші докази у справі.

Тобто, з урахуванням того, що, експертиза була зроблена в порушення норм права, апелянт вважає, що такий доказ не може бути допустимим. Але ж в рішенні суду вказано лише те, що « … не встановлено даних, що свідчили б про невідповідність змісту та форми висновку експерта положення п.6 ч.1 ст. 102 КПК України...» без ніякої мотивації та аргументації.

При таких різних, сумнівних та неузгоджених між собою доказах, на які суд посилається у вироку, суд першої інстанції безпідставно прийняв рішення, яким визнав ОСОБА_7 винуватим у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , при тому, що не встановлені достатні докази для доведення його винуватості та вичерпані можливості їх отримання.

На підставі норм ст.23 КПК України, а саме «суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно», апелянт вважає, що необхідно допитати потерпілу ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та свідків - єдиного безпосереднього свідка ОСОБА_10 та свідків обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 чиї показання не узгоджуються з обвинуваченням, але покладені в основу рішення суду першої інстанції, а також дослідити в судовому засіданні письмові докази:

- протокол слідчого експерименту від 12 липня 2014 року, за участі потерпілої ОСОБА_9 ( т.3 а.с.99-101);

протокол слідчого експерименту від 12 липня 2014 року за участі підозрюваного ОСОБА_7 ( т.3 а.с.96-98);

- висновок експерта № 86 від 9 квітня 2014 року Золотоніського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи»; -

- висновок експерта додаткової СМЕ № 1009 від 15 червня 2015 року КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи»;

- висновок експерта № 32 Д від 3 лютого 2015 року Золотоніського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи»; - висновок експерта СМЕ № 04-01/10 від 6 лютого 2019 року КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 , думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 із зазначених у ній підстав, думку потерпілої ОСОБА_9 , яка заперечувала щодо задоволення апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 , вважаючи рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 125 КК України відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням дійсних обставин події та ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які детально досліджені в судовому засіданні і в їх сукупності та взаємозв`язку дана правильна юридична оцінка.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на доказах досліджених і належним чином оцінених судом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння.

Так, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується:

- даними показів обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення не визнав та показав, що того дня сидів на копанці та ловив карасів, бачив як прогнали худобу. Через 15 хвилин почув розмову між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 десь поблизу. Потім до нього підійшло дві собаки породи «алабай», ще дві здорові собаки та сім маленьких собак. Він попередив ОСОБА_9 , що буде стріляти та вистрелив один раз угору з пневматичного пістолета, внаслідок чого собаки розбіглися. Пістолет було споряджено дев`ятьма кульками, але після першого вистрілу його заклинило, а тому він кинув його у відро. Тоді ОСОБА_9 побігла на нього з вилами в руках, які він вихопив і викинув у копанку. ОСОБА_9 впала навколішки, потім схватилися до нього і подряпала йому нігтями обличчя і шию, він схопив її за зап`ястя, а вона почала бити його в пах, що бачила ОСОБА_14 , яка стояла на відстані приблизно 50 м. Ударів ОСОБА_9 він не наносив, ніколи не піднімав руку на жінку. Коли приїхав чоловік ОСОБА_9 він відгородився вудочками і пішов додому, потім заходив до ОСОБА_15 , який бачив його тілесні ушкодження. Наступного дня до нього прийшов дільничний. Вважав вказані події змовою, оскільки, на його думку, все було підлаштовано навмисно, а покази потерпілої ОСОБА_9 назвав брехнею. Повідомив, що мав з ОСОБА_9 неприязні відносини, які склалися приблизно за рік до вказаної події на ґрунті управління СТ «Кристал». Зокрема, незадовго до цього ОСОБА_9 нацькувала на нього собак породи «алабай» та «вовкодав». За таких обставин просив його виправдати, проти задоволення цивільного позову заперечував;

- даними показів потерпілої ОСОБА_9 , яка показала, що 27 березня 2014 року близько 18:00 вона разом з ОСОБА_10 , який працює в неї підсобником останні 20 років, прийшли до озера випалювати осоку для будівництва містка. Чоловік поїхав за дерев`яними колодами. Вона взяла вила, а ОСОБА_10 взяв граблі. За нею ув`язались два цуцики породи «пікінес». На ставку рибалив ОСОБА_7 , більше там нікого не було. Вона почала підпалювати траву, собаки почали тявкати. В цей час почула постріли і побачила ОСОБА_7 , в якого запитала: «Що з розуму зійшов?», у відповідь останній схопив її за груди. Потім він викинув вила в озеро, а її схопив за руки, вдарив, потяг до води, штовхнув на землю, внаслідок чого вона впала, бив ногами по ногах. Коли він нахилився її вдарити, вона відштовхнула його ногою і відповзла. Потім зателефонувала своєму чоловікові. Коли приїхав чоловік, то ОСОБА_7 погрожував всіх перестріляти. Якби під час бійки не було ОСОБА_10 , який постійно кричав і вимагав від ОСОБА_7 припинити його дії, наслідки були б гіршими, оскільки вона не мала змоги чинити спротив внаслідок голодування. Крім того, вона була тепло одягнена, інакше була б «синя». Насильство ОСОБА_7 стосовно неї принизило її як жінку і як посадову особу СТ «Кристал». Останній жодним чином не намагався врегулювати конфлікт мирним шляхом, проте такі спроби мали місце зі сторони його адвоката. Підтвердила також, що неприязні стосунки з ОСОБА_7 у неї виникли приблизно за півроку до вказаних подій;

- даними показів свідка ОСОБА_10 , який показав, що тривалий час проживає у родині ОСОБА_9 .. Того дня біля 18:00 вони разом з останньою мали прибирати територію дренажного каналу і палити очерет, а тому взяли з собою вила та граблі. В цей час її чоловік та ОСОБА_12 поїхали за будівельними матеріалами. Згодом він почув постріл, шум, крик ОСОБА_9 : «Що ти робиш?» Коли підійшов ближче, то побачив її сварку з ОСОБА_7 , який розмахував пістолетом. ОСОБА_7 викинув вила, а потім почав бити ОСОБА_9 рукою, в якій був пістолет, по обличчю, потім повалив на землю, наніс декілька ударів ногами по ногах, в неї було лице в крові. Вона хотіла встати, але не могла. Як ОСОБА_9 телефонувала не бачив. ОСОБА_7 він боявся, оскільки останній його підстрелив, коли скотина залізла в його город, а тому він ніяк не міг допомогти ОСОБА_9 .. Потім приїхали ОСОБА_12 і ОСОБА_11 .. Останній вискочив з машини, кричав. В цей час ОСОБА_7 зібрався і втік;

- даними показів свідка ОСОБА_11 , який є чоловіком потерпілої ОСОБА_9 , про те, що того дня він з родичом їздив у с. Чехівка за колодами щоби полагодити міст, а дружину попросив попалити очерет. Не доїжджаючи, отримав дзвінок від дружини, яка повідомила, що її б`є ОСОБА_7 .. Коли вони під`їхали, то він побачив дружину, яка була мокрою і в рясці, мала кров на обличчі. ОСОБА_7 стояв від нього на відстані 3-4 м. з пістолетом у руках, який навів на нього. Дружина та водій «газона» тримали його і не пускали до ОСОБА_7 .. Після конфлікту вони пішли додому, дружина була дуже слаба, оскільки постувала в той період. Після цього він повернувся на канал лагодити міст. На другий чи третій день вони поїхали на судово-медичну експертизу. Після конфлікту ОСОБА_7 жодних дій, спрямованих на примирення, не вчиняв;

- даними показів свідка ОСОБА_12 , який є чоловіком сестри потерпілої ОСОБА_9 , про те, що роки чотири назад, точної дати він не пам`ятає, під вечір він з ОСОБА_11 їздили по дерев`яні колоди. ОСОБА_9 подзвонила та повідомила, що її побив ОСОБА_7 .. Коли вони через 5-10 хвилин приїхали, то він побачив, що остання була вся в бруді, в неї була кров на обличчі під оком. Собак породи «алабай» він не бачив. ОСОБА_7 стояв з пістолетом у руках, погрожував, кричав щоб до нього не підходили. Поруч також був ОСОБА_10 з граблями;

- даними показів свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що йому невідомо про події, які відбувалися 27 березня 2014 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , оскільки очевидцем конфлікту він не був. Він чув, що у ОСОБА_7 є зброя, але ніколи її не бачив. Розмов про наявність конфлікту між потерпілою і обвинуваченим не пам`ятає, не чув щоб ОСОБА_9 говорила, що посадить ОСОБА_7 .. Повідомив, що собаки його не кусали;

- даними показів свідка ОСОБА_14 , яка показала, що в кінці березня 2014 року приїхала на дачу. Коли проходила по дорозі біля дренажного каналу почула крики, по голосу впізнала ОСОБА_9 , та ще кілька чоловічих голосів, зокрема ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , голосу ОСОБА_7 не знає. При цьому вона нічого не бачила, оскільки має катаракту. Подумала, що ремонтують міст чи застрягла машина. Чула фразу «правий сектор». Після тих подій до неї додому в м. Черкаси приходив слідчий, розпитував як все відбувалося. Приїздив ОСОБА_7 , якого вона не впізнала, з сином, але тиску на неї не було. Повідомила також, що у ОСОБА_9 є собаки, які вільно кругом ходять, її неодноразово просили прив`язувати собак, але випадків нападу собак на людей вона не знає;

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 3 квітня 2014 року, зі змісту якого вбачається, що 3 квітня 2014 року ОСОБА_9 усно звернулася до Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області з повідомленням про те, що 27 березня 2014 року близько 18:00 ОСОБА_7 , перебуваючи на території СТ «Кристал», наніс їй тілесні ушкодження. ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження та зверталася до Золотоніського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи. Очевидцем події був ОСОБА_10 (т. 3, а.с. 8-9);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12 липня 2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_17 , під час якого ОСОБА_7 розказав і показав: як здійснив декілька пострілів в сторону чотирьох собак, які підбігли до нього в той час, коли він ловив рибу; як відбирав вила у ОСОБА_9 , яка намагалася нанести йому тілесні ушкодження; як ОСОБА_9 впала на землю, підвелася та подряпала йому обличчя і шию; як він утримував її, взявши за обидві руки, а вона в цей час завдавала удари ногами, після чого він відкинув її від себе вбік і вона впала на землю (т. 3, а.с. 96-98);

- даними протоколу слідчого експерименту від 12 липня 2014 року за участі потерпілої ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_18 , під час якого ОСОБА_9 розказала і показала: як намагалася розпалити очерет та почула постріли і гавкіт собак; як підійшла до того місця, а там знаходився ОСОБА_7 з пістолетом у руках; як останній підійшов до неї і, взявши за одяг, почав тягти до ставка; як вона захищалася і намагалася його від себе відштовхнути, а ОСОБА_7 почав наносити їй удари в різні частини тіла, від яких вона прикривалася руками; як ОСОБА_7 викинув вила до каналу; як вона намагалася вирватися від ОСОБА_7 , а він взяв її за руки і відштовхнув від себе, внаслідок чого вона впала на землю, а останній почав знову наносити їй удари в різні частини тіла; як підвівшись, вона зателефонувала чоловікові (т. 3, а.с. 99-101);

- даними висновку експерта Золотоніського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 9 квітня 2014 року № 86, згідно з яким у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження: садна обох передпліч, лівої гомілки, правого стегна, синця правого передпліччя, обох стегон; вказані ушкодження виникли від дії тупого предмету чи предметів та відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості; дані ушкодження могли виникнути в термін та за обставин, вказаних у постанові; на тілі ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, характерних для падіння з висоти власного зросту, немає (т. 3, а.с. 40);

- даними висновку експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 15 червня 2015 року № 1009, згідно з яким за результатами додаткової судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 мали місце ушкодження: садна обох передпліч, лівої гомілки, правого стегна, синця правого передпліччя, обох стегон; вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів по давності виникнення можуть відповідати 27 березня 2014 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження не відображають конкретних особливостей травмуючих предметів (предмета); виявлені тілесні ушкодження могли виникнути як при обставинах, на які вказала ОСОБА_9 у протоколі проведення слідчого експерименту від 12 липня 2014 року, так і при обставинах, на які вказав обвинувачений ОСОБА_7 в протоколі проведення слідчого експерименту від 12 липня 2014 року (том 1, а.с. 151-154);

- даними висновку експерта Золотоніського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 3 лютого 2015 року № 32 Д, згідно з якою у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження: садна обох передпліч, лівої гомілки, правого стегна, синця правого передпліччя, обох стегон; виявлені садна не дозволяють судити про характер травмуючого предмету; при проведенні слідчого експерименту не було зазначено як саме впала (чи падала) ОСОБА_9 , на яке покриття, в якому одязі перебувала остання, тому встановити чи могли дані ушкодження виникнути при падінні ОСОБА_9 не представляється можливим (том 1, а.с. 126);

- даними висновку експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 6 лютого 2019 року № 04-01/10, згідно з яким за результатами комісійної судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження: садна ділянок обох передпліч (без зазначення детальної локалізації та кількості), синець ділянки середньої третини передньої поверхні правого передпліччя, синець передньо-внутрішньої поверхні нижньої третини лівого стегна, синець передньої поверхні нижньої третини лівого стегна, садна передньої поверхні верхньої третини лівої гомілки (без зазначення кількості), синець із садном зовнішньої поверхні середньої третини правого стегна; вид та морфологічні властивості (колір синців та стан поверхонь саден) зазначених тілесних ушкоджень вказують на те, що вони утворились внаслідок дії тупих предметів приблизно за добу до проведення огляду ОСОБА_9 28 березня 2014 року; тілесні ушкодження, зважаючи на їх локалізацію на тілі ОСОБА_9 , не властиві для утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту; за обставин, на які вказує в ході допиту під час судового розгляду у судовому засіданні 6 лютого 2018 року ОСОБА_7 , зокрема, «тілесних ушкоджень не наносив, лише схватив за зап`ястя, вона впала навколішки» можливе утворення лише наступних ушкоджень саден ділянок обох передпліч та синця ділянки середньої третини передньої поверхні правого передпліччя; утворення вказаних вище тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_9 за наступних обставин «одним ударом рукою по лівій руці, одним ударом рукою по правій руці, після чого, штовхнувши її на землю, одним ударом ногою по лівій нозі і одним ударом ногою по правій нозі» не виключається; тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_9 мали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більш як шість днів та за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень (т. 5, а.с. 184-191).

При цьому, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з оцінкою доказів місцевого суду щодо того, що вищевстановлені місцевим судом обставини не спростовуються даними показів допитаних зі сторони захисту у судовому засіданні: - свідка ОСОБА_19 , яка проживає у СТ «Кристал», про те, що собаки ОСОБА_9 гуляють по території товариства без намордників, точної їх кількості вона не знає. Одного разу вона також ледь не стала жертвою нападу собак, але ОСОБА_7 її врятував. Собаки ОСОБА_9 неодноразово нападали на людей; - свідка ОСОБА_13 , який показав, що у 2013 році у СТ «Кристал» обрали ревізійну комісію, членом якої був ОСОБА_7 .. У 2015 році і ще двох членів довибрали у члени ревізійної комісії. На своє засідання члени ревізійної комісії покликали ОСОБА_9 як голову правління, щоб з`ясувать коли вона надасть документи для проведення перевірки. Вона заявила, що один з членів ревізійної комісії написав листа, внаслідок чого всю документацію вилучили, а тому перевірок не буде. Плану роботи тоді не склали. Коли виходили з приміщення до нього підійшла ОСОБА_20 (ім`я і по батькові він не пам`ятає) і попросила переказати ОСОБА_7 , щоб він заспокоївся, а то ОСОБА_9 його посадить.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що місцевий суд вірно оцінив покази вказаних свідків щодо того, що показання свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_13 суд взяв до уваги, оскільки вони підтверджують наявність тривалих неприязних відносин між потерпілою ОСОБА_9 і обвинуваченим ОСОБА_7 , проте дані покази не спростовують сукупність показань вищезазначених свідків, потерпілої та письмових доказів у провадженні, оскільки вони є послідовними та не суперечать один одному.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення доведене та, що він обґрунтовано засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України.

На думку колегії суддів апеляційного суду, зазначені та проаналізовані місцевим судом письмові докази у справі зібрані відповідно до вимог кримінально процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 діяння за яке він засуджений, відповідають показанням потерпілої, свідків та частково обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що письмові докази у кримінальному провадженні разом з показами потерпілої та свідків свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування.

Тобто, сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про достатність законних підстав для прийняття відповідного процесуального рішення про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю доведена.

Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Фактичні обставини справи встановлено повно та правильно оцінено докази. Окрім того, у судовому рішенні наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції критично оцінив та не взяв до уваги доводи сторони захисту та покази обвинуваченого ОСОБА_7 про здійснення ним самозахисту від нападу потерпілої ОСОБА_9 і як, наслідок його невинуватість, оскільки вони не спростовують встановлені під час судового розгляду фактичні обставини кримінального правопорушення та є нічим іншим як лінією захисту, спрямованою на уникнення від кримінальної відповідальності.

Так, з висновків експерта вбачається, що отримані потерпілою ОСОБА_9 тілесні ушкодження не могли бути отримані внаслідок падіння з висоти власного зросту. При цьому, тілесні ушкодження у вигляді саден ділянок обох передпліч та синця ділянки середньої третини передньої поверхні правого передпліччя могли виникнути внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_7 , про які він повідомив під час свого допиту у судовому засіданні 6 лютого 2018 року, а саме «тілесних ушкоджень не наносив, лише схватив за зап`ястя, вона впала навколішки». Крім того, не виключається утворення вказаних вище тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_9 внаслідок нанесення одного удару рукою по лівій руці, одного удару рукою по правій руці та після падіння останньої в результаті поштовху і нанесення одного удару ногою по лівій нозі і одного удару ногою по правій нозі.

Враховуючи наявність достатньої кількості допустимих та належних доказів, досліджених під час судового розгляду, що виключають будь-які сумніви у винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , місцевий суд дійшов висновку, що в ході судового провадження повністю доведено вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

З такою оцінкою доказів та такою мотивацією, викладеною у судовому рішенні, також повністю погоджується і суд апеляційної інстанції.

За таких обставин вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності та не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду не підлягають до задоволення та спростовуються сукупністю доказів, наведеною у вироку суду першої інстанції з якими також повністю погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що усі свідки з боку ОСОБА_9 є її родичами, а єдиний безпосередній свідок ОСОБА_10 зі слів самої потерпілої «... мешкає у неї, як член родини...», то колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що місцевий суд вірно взяв до уваги покази цих свідків та надав їхнім показам правильну юридичну оцінку, оскільки ці покази стосуються однієї і тієї ж події та одних і тих же людей, а крім того ці покази є послідовними.

Щодо того, що апелянт зазначив, що він ніколи не заперечував того, що у ОСОБА_9 могли бути тілесні ушкодження, але він до цього не має відношення. І він з першого допиту і в суді говорив, що, з урахуванням їхніх із ОСОБА_9 неприязних відносин та її неодноразових погроз в його адресу, які підтвердив у суді свідок ОСОБА_13 , вона могла спровокувати конфлікт, вже маючи тілесні ушкодження, то колегія суддів апеляційного суду вважає такі доводи безпідставними та направленими на уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що ні в одному із висновків експертиз не має даних, які узгоджувалися б з показами свідків у справі. Усі експертизи лише вказують на наявність тілесних ушкоджень та їх локалізацію та не мають чітких відповідей стосовно винуватості обвинуваченого, а саме механізму нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій, за обставин пред`явленого обвинувачення, то колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає такі доводи безпідставними та не бере їх до уваги, оскільки відповідно до Закону у зазначених висновках наведені обґрунтовані відповіді на поставлені запитання.

На думку суду апеляційної інстанції, місцевим судом не допущено істотних порушень норм кримінального або кримінально-процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування вироку суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04 листопада 2019 року, стосовно ОСОБА_7 , залишити без зміни.

Вирок суду вступає в законну силу з моменту проголошення ухвали апеляційним судом, та дані судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :