В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за №0003312 від 06.10.2020 року, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянки України, із професійно-технічною освітою, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
05.10.2020 року поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 , відповідно до дислокації сил та засобів батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції (далі УПП) в Київській області Департаменту патрульної поліції (далі ДПП), перебували в складі екіпажу «Комета-0101» на патрулюванні міста Біла Церква, заступивши на нічну зміну 05.10.2020 року, погоджену заступником командира роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_8 .
Відповідно до посадових обов`язків поліцейських патрульної поліції, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року №4/1, поліцейський:
- здійснює безперервно та цілодобово патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;
- здійснює первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;
- здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;
- у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) служби моніторингу патрульної поліції і вживати заходів щодо його запобігання та припинення.
Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.
З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_6 та поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_7 , виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.
Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.
Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" та Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року за № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», працівники патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час служби оснащені портативними відеореєстраторами.
05.10.2020 року поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час здійснення патрулювання на автомобілі марки «Шкода Рапід», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , приблизно о 22 год. 25 хв., проїжджаючи по бульвару Олександрійському в м. Біла Церква Київської області навпроти буд. № 20, побачили автомобіль «Фольксваген ЛТ35» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 реєстрації країни Литва, який стояв без руху на проїжджій частині в лівій смузі руху в напрямку від центру міста із увімкненими ліхтарями аварійних сигналів.
Поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підійшли до вказаного автомобіля представились та запитали осіб, які знаходились в ньому, про причину зупинки на даному місці.
В подальшому в ході спілкування із особами, які знаходились в даному автомобілі, було з`ясовано, що водієм являється ОСОБА_9 .
При цьому, поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили водія ОСОБА_9 про застосування відеозйомки та одночасно висунули вимогу пред`явити документи, що посвідчують особу та на право керування транспортним засобом, а також реєстраційні документи транспортний засіб.
При цьому, поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час спілкування із водієм ОСОБА_9 було встановлено, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння, після чого було запропоновано водію ОСОБА_9 пройти тест на виявлення ознак алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального алкотестера «Драгер» та повідомлено, що в разі перевищення допустимої норми алкоголю в крові відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.
У відповідь на це водій ОСОБА_9 відмовився проходити вказаний тест, а пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_3 , повідомила, що це вона є водієм даного автомобіля, а також повідомила, що ОСОБА_9 дійсно вживав алкогольні напої та стала просити притягнути до відповідальності її, а не водія ОСОБА_9 .
При цьому, поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час спілкування із водієм ОСОБА_9 повідомили останнього про порушення ним правил дорожнього руху, а також те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України.
В цей час, у ОСОБА_3 , яка знаходилась поруч із поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що ОСОБА_9 вчинив порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу, та що відносно нього може бути прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, виник злочинний умисел спрямований на надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно ОСОБА_9 протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, за вчинене ним порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою дії в інтересах третьої особи з використанням службового становища, а саме не складання відносно її племінника ОСОБА_9 процесуальних документів про притягнення до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 05.10.2020 року приблизно о 22 год. 27 хв., ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що поліцейський взводу №1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_6 та поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення для ОСОБА_9 адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, висловила словесну пропозицію надати поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 1000 грн. за не притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності.
При цьому, поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_6 та поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_7 , попередили ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі.
Після цього, поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_6 підійшов до службового автомобіля поліції марки «Шкода Рапід», державний номерний знак НОМЕР_1 , та продовжив спілкування із ОСОБА_3 , яка знаходячись біля службового автомобіля поліції марки «Шкода Рапід», державний номерний знак НОМЕР_1 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на пропозицію надати службовій особі неправомірну вигоду за невчинення службовою особою дій в інтересах третьої особи з використанням службового становища, а саме не складання відносно ОСОБА_9 адміністративних матеріалів за порушення пунктів 2.9 а «Правил дорожнього руху» та не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Не звертаючи уваги на неодноразові попередження ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи свій злочинний намір, в період з 22 год. 24 хв. по 22 год. 37 хв. продовжувала неодноразово висловлювати словесні пропозиції надання ОСОБА_6 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 700 гривень, та в подальшому дістала грошові кошти в сумі 701 гривню банкнотами номіналом 200 гривень 2 шт., номіналом 100 гривень 3 шт. та номіналом 1 гривня 1 шт. та приблизно о 22 год. 37 хв. 05.10.2020 року надала їх поліцейському ОСОБА_6 , поклавши на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля поліції марки «Шкода Рапід», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Таким чином, ОСОБА_3 пропонувала службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, та надала службовій особі неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.
У підготовчому судовому засіданні сторони провадження надали суду угоду про визнання винуватості, укладену 06.11.2020 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку просили затвердити.
За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 369 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин. Обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
При цьому обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження її права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на її користь, крім того, їй роз`яснено наслідки невиконання угоди.
ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винуватість у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення, погодилася з встановленими фактичними обставинами. Також просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому суд переконався, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просила суд затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
Обвинувачена просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій, а саме щире каяття, безперечне визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання не встановлено, а також враховуючи, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 06.11.2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06.11.2020 року покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Речові докази грошові кошти у сумі 701 грн., які передані на депозитний рахунок ГУНП в Київській області конфіскувати на рахунок держави.
Речовий доказ диск для лазерних систем зчитування із перенесеними на нього відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських БПП м. Біла Церква УПП в Київській області зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1