Справа № 127/180/20
Провадження № 1-кп/127/19/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2021 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 27 листопада 2019 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001550 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 15.05.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 389 КК України на 3 роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2018 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 02.10.2019 замінено невідбуту частину покарання у виді обмеження волі за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком на 1 рік 9 місяців 10 днів з відрахуванням в дохід держави 20 % заробітку.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 року за ч. 2 ст. 389 КК України на 3 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Вінницького міського суду від 14.03.2018 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та направлено ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 у виді 3 років обмеження волі.
В подальшому, ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 02.10.2019 року ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання у виді обмеження волі за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 року більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком на 1 рік 9 місяців 10 днів з відрахуванням в дохід держави 20 % заробітку.
Надалі, відповідно до наказу № 394-К від 29.10.2019 року, ОСОБА_4 з 04.11.2019 прийнято на посаду слюсаря-складальника радіоелектронної апаратури та приладів 1 розряду в Приватне акціонерне товариство «Вінницький завод «Маяк», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 105.
ОСОБА_4 08.11.2019 з`явився за викликом до Вінницького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, де його було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді виправних робіт, а також про те, що він може бути притягнений до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт.
Після чого, на підставі повідомлення Вінницького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ПрАТ «Вінницький завод «Маяк» видано наказ № 827 від 12.11.2019 про здійснення утримань із заробітної плати ОСОБА_4 в розмірі 20% щомісячно, починаючи з 12.11.2019 року.
Однак, після оформлення усіх необхідних документів ОСОБА_4 не розпочав відпрацювання визначеного ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 02.10.2019 покарання у виді виправних робіт за місцем його працевлаштування в ПрАТ «Вінницький завод «Маяк», розташованого по вулиці Хмельницьке шосе, 105 у м. Вінниці. Так, відповідно до акту перевірки виконання покарання у виді виправних робіт, ОСОБА_4 допустив більше двох разів протягом місяця без поважної причини прогули, а саме з 12.11.2019 по 21.11.2019 не з`явився на роботу, тим самим порушив порядок та умови відбування покарання, систематично не виконував встановлені обов`язки.
Після чого, згідно з наказом № 419-К від 21.11.2019, ОСОБА_4 звільнено з посади слюсаря-складальника радіоелектронної апаратури та приладів 1 розряду в ПрАТ «Вінницький завод «Маяк», відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.
В подальшому 25.11.2019 ОСОБА_4 отримав направлення до Вінницького міського центру зайнятості для отримання допомоги у працевлаштуванні, однак, незважаючи на попередження 25.11.2019 про притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 , продовжив порушувати порядок та умови відбування покарання, до центру зайнятості населення не звернувся, на облік не став і самостійно не працевлаштувався.
Незважаючи на неодноразові попередження про наслідки ухилення від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_4 , без поважних причин, починаючи з 12.11.2019 умисно ухиляється від відбування покарання у виді виправних робіт, а саме допустив прогули на роботі з 12.11.2019 по 21.11.2019, за що був 21.12.2019 звільнений. Також, отримавши направлення ОСОБА_4 до Вінницького міського центру зайнятості не з`явився та самостійно не працевлаштувався. Тим самим ОСОБА_4 систематично не виконує встановлені обов`язки, порушує порядок і умови відбування покарання та не вживає будь-яких заходів спрямованих на відбування покарання.
Станом на 26.12.2019 року невідбута частина покарання складає 1 рік 9 місяців 10 днів, із відрахуванням на користь держави 20 % заробітку в дохід держави.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що відбувши близько 10 днів покарання у виді виправних робіт, припинив працювати через сімейні обставини. Після вказаного з місця роботи в ПрАТ «Вінницький завод «Маяк» його звільнили, більше він не працевлаштовувався, покарання не відбув. Повідомив, що знав про кримінальну відповідальність за вказане.
З досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відомості за вказаними подіями внесені до ЄРДР 27.11.2019 року на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів.
З вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 призначено покарання у виді трьох років обмеження волі за ч. 2 ст. 389 КК України. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
Згідно із ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2018 року звільнення від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки скасовано, засудженого направлено для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 02.10.2019 року ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання у виді обмеження волі більш м`яким покаранням виправними роботами на невідбуту частину строку 1 рік 9 місяців 10 днів з відрахуванням на користь держави 20% заробітку в дохід держави.
Відповідно до довідки інспектора МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області станом на 26.12.2019 року невідбута частина покарання у виді 1 року 9 місяців 10 днів виправних робіт, яким ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 02.10.2019 року замінено невідбуту частину покарання у виді трьох років обмеження волі, що призначено вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 року, складає 1 рік 9 місяців 10 днів.
Згідно з аналогічними довідками невідбута частина покарання 1 рік 9 місяців 10 днів виправних робіт не змінилась протягом розгляду справи.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
З`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ними не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченого, письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді виправних робіт є доведеною, а вказані докази в сукупності є достатнім для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Так, обвинуваченим суду повідомлено всі обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме наявність обов`язку, встановленого рішенням суду, відбути покарання у виді виправних робіт, обізнаність про вказане, невідбутий строк вказаного покарання, відсутність поважних причин, що перешкоджали відбуванню покарання. Такі показання узгоджуються з усіма іншими дослідженими судом доказами у справі, а саме копіями судових рішень, відомостями органу пробації про невідбуття обвинуваченим покарання, виду та строку невідбутого покарання.
Таким чином обвинувачений не відбув жодного дня виправних робіт не зважаючи на подання до суду обвинувального акту щодо нього за ч. 2 ст. 389 КК України.
Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді виправних робіт.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З характеристики від 27.12.2019 року, наданої МКП «Управляюча компанія «Територія комфорту», вбачається, що обвинувачений за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, скарг на його погану поведінку не надходило.
Згідно довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 02.12.2019 року обвинувачений на обліку не перебуває.
З довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 28.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 з 25.03.2013 року перебуває на обліку через через вживання алкоголю.
Згідно вимоги про судимість та копій судових рішень обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за ч. 1 ст. 125 КК України 20.05.2019 року.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 маючи ряд не знятих та не погашених судимостей за вчинення умисних кримінальних правопорушень, вчинив умисне кримінальне правопорушення в період невідбутого строку покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі, оскільки вказане покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 КК України якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить нове кримінальне правопорушення, суд до покарання за знову вчинене кримінальне правопорушення приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу.
Згідно ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення в період заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, при цьому невідбута частина покарання становить 1 рік 9 місяців 10 днів виправних робіт, вказане є підставою для застосування ст. 71, 72 КК України та призначення остаточного покарання за сукупністю вироків.
При цьому у відповідності до ст. 72 КК України при складенні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають три дні виправних робіт.
Керуючись ст.ст. 65-67, 71, 72, 389 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання ч. 2 ст. 389 КК України у виді одного року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 року та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді одного року шести місяців обмеження волі.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: