Справа № 191/2264/20
Провадження № 1-в/191/534/20
У Х В А Л А
іменем України

11 листопада 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України № 321-ІХ від 03.12.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» зі змінами,-
ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України № 321-ІХ від 03.12.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» зі змінами.
Засуджений надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.
Суд, з урахуванням думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.
Вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 29.11.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 (один) року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України йому частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполь Донецької області від 20.04.2017 року, яким його засуджено за тяжкий злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Початок строку відбування покарання 05 вересня 2017 року, кінець строку 05 грудня 2020 року.
Відповідно до п. 13 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішити питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 КК України.
Частинами 2,3ст. 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018, яким внесені зміни до Кримінального кодексу та пом`якшена санкція ч. 1 ст. 185 КК України, вчинення якого карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 29.11.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185, та призначено покарання у вигляді 1 (один) року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України йому частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполь Донецької області від 20.04.2017 року, яким його засуджено за тяжкий злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці. Отже призначене ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.185 КК України виді 1 (одного) року позбавлення волі, не перевищує санкцію закону, а за таких обставин не має підстав для зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання, у зв`язку із чим клопотання засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.4,5,74 КК України, ст. ст.537,539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України № 321-ІХ від 03.12.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» зі змінами відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1