Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/6/21
Номер провадження: 1-кп/511/85/21

02 лютого 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000627 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.11.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське-1, Біляївського району Одеської області, з середньо-технічною освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, 2006 року народження, працюючого на «ПАТ Укрзалізниця», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно статті 89 КК України,
у вчинені злочину, передбаченого ст. 128 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 28.11.2020 року біля 13.40 год, знаходячись у кухні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , між ним та ОСОБА_6 виникла словесна перепалка, яка переросла в сварку, в яку втрутилась ОСОБА_5 ..
Після чого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , не маючи наміру на заподіяння тілесних ушкоджень, прицілившись у двері біля ОСОБА_5 кинув чавунний казан, в результаті чого, через недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, з необережності, потрапив у праве плече ОСОБА_5 .
В результаті послідуючого удару чавунним казаном у потерпілої ОСОБА_5 , згідно висновку судово - медичної експертизи утворилися тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафіза(тіла) правої плечової кістки в її середній третині зі зміщенням уламків які згідно критерія п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженого Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину за ст. 128 КК України, визнав в повному обсязі, покаявся, підтвердив фактичні обставини справи і суду пояснив, що 28.11.2020 року біля 13.40 год., він знаходився у кухні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та його дружиною ОСОБА_6 виникла словесна перепалка, яка переросла в сварку, в яку втрутилась мати дружини ОСОБА_5 . Він, не маючи наміру на заподіяння тілесних ушкоджень, прицілившись у двері біля ОСОБА_5 кинув чавунний казан, в результаті чого, потрапив у праве плече ОСОБА_5 . Зазначив, що дуже розкаюється в тому, що він вчинив, Повністю розуміє, що в наслідок його необережних дій, завдав тілесних ушкоджень своїй тещі, вибачився перед нею, та повністю відшкодував їй лікування.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 28.11.2020 року біля 13год 40хв. ОСОБА_4 знаходився в її домоволодінні та збирав свої речі, оскільки вони з донької - ОСОБА_6 посварилися. Коли вона знаходилась поруч з кухнею, вона почула, що діти між собою лаяться і заглянув у кухню зробила якесь зауваження в бік ОСОБА_4 , на що той обурившись кинув чувунний казан у двері кухні. Казан зачепив її праве плечо і вона отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої плечової кістки. Камінський одразу вибачився пред нею, повіз її до лікарні, і в подальшому повністю оплатив лікування. А тому вона претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Таким чином показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які ніким не оспорюються.
Крім повного визнання вини обвинуваченого, його причетність до інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:
- витягом з кримінального провадження №0000627, де вказано, що за заявою ОСОБА_5 від 28.11.2020 року - 28.11.2020 року о 19:36:50 внесені відомості в ЄРДР про вчинення злочину за правовою кваліфікацією 128 КК України з наступною фабулою: 28.11.2020 близько 13.00 годин за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_7 наніс їй тілесні ушкодження, у вигляді перелому правої руки; (а.к.п.22);

- заявою ОСОБА_5 від 28.11.2020 року до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, що зареєстрована за №8141, яка зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ЖЕО (а.к.п.23);

- висновком експерта №104 від 09.12.2020 року, з якого вбачається, що наявний у ОСОБА_5 закритий перелом тіла правої плечової кістки не відноситься до ушкоджень, небезпечних для життя; спричиняє тривалий розлад здоров`я( строком більш як 21 день) і за вказаною кваліфікаційною ознакою відповідає категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості ( відповідно до п.2.2.2, п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень№ 1995р.) ( а.к.п.24-25)

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного злочину, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до нетяжкого злочину, що він задовільно характеризується по місцю проживання (а.к.п.31), позитивно характеризується по місту роботи, ( а.к.п.33), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.30), раніше не судимого в силу ст. 89 КК України ( а.к.п28-29)
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.
Згідно наданої суду досудової доповіді відносно ОСОБА_4 Роздільнянським районним відділом ДУ «Центр пробації», вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк не становить високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб) . На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних злочинів. (а.к.п.38-42).
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.
Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.
За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з можливим звільненням його від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.
Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинувачених покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому суд вважає що вказана думка суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 року у справі № 634/609/15-к, яка є обов`язковою для застосування, у відповідності до якої судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість, зокрема, призначення покарання з випробуванням.
Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання без ізоляції від суспільства з застосуванням умовного звільнення від відбування покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.349, 368, 369- 371,373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1(один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1