Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №523/7669/20
Провадження №1-кп/523/1097/20
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23.07.2020 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , обвинувачених та їх захисника адвоката ОСОБА_5 , під час розгляду у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у повторному вчиненні близько 03 години 00 хвилин 01 квітня 2020 року таємного викрадення майна ОСОБА_9 , загальною вартістю 72340 грн, вчиненого за попередньою змовою, групою осіб, шляхом проникнення до кв. АДРЕСА_1

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосуваного до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого обвинувач послався на обґрунтованість вчинення вміненого діяння, а також наявними ризиками продовження злочинної діяльності, переховування від суду та незаконного впливу на потерпілу та свідків.

З`ясувавши заперечення сторони захисту, отримавши протилежне клопотання захисника, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами (рішення ЄСПЛ в справі «Клішин проти України»).

ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Обґрунтованість підозри у вчиненні діяння перевірена слідчим суддею під час первинного застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу, а також судом під час підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_10 , яка показала, що ОСОБА_8 перебуває із нею у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено відповідним свідоцтвом, вони виховують спільну малолітню доньку, батьком якої фактично є обвинувачений. Окрім того вона здійснює неофіційну посередницьку діяльність з інтернет продажу споживчих товарів, в чому обвинувачений їй допомагає.

Оцінюючи надані сторонами докази слідчий суддя не погоджується із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, виходячи з того, що ОСОБА_8 має власну сім`ю та орендоване постійне місце проживання в м. Одесі, що підтверджено відповідним договором, а також повністю визнає власну вину у вміненому йому діянні.

Доводи прокурора про можливість впливу обвинуваченого на потерпілу, свідків не доводяться конкретизованими доказами.

Таким чином слід визнати, що для забезпечення належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання ризикам ухилення від суду та продовження подальшої злочинної діяльності, до ОСОБА_8 достатньо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, з покладенням певних процесуальних обов`язків, тобто в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку ув`язнення обвинуваченого слід відмовити.
Керуючись ст.ст.176-178,183,184,193,314,315 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 відмовити.
Змінити раніше застосований запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт стосовно обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Грузія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на строк до 22 вересня 2020 року включно.
Протягом вищезазначеного строку заборонити ОСОБА_8 цілодобово залишати місце свого фактичного проживання за вищезазначеною адресою.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у цьому кримінальному провадженні; повідомляти суд про зміну місця проживання; не залишати без дозволу суду м. Одесу.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_8 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти керівника територіального органу поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1