Справа № 502/1362/20
УХВАЛА

20 серпня 2020 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кілія погоджене з прокурором клопотання слідчого, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вилкове, Кілійського району, Одеської області, гр-на України, освіта середня спеціальна, не одруженого, працює за наймом, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відомості про яке 18.08.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318, за ознаками ст. 310 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , 20.08.2020 року звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, у нього відсутнє постійне джерело доходів, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового слідства та суду.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий клопоче про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вивчивши клопотання із долученими до нього додатками та заслухавши учасників розгляду клопотання слідчий суддя достовірно встановив наступне:

У період часу з травня 2020 року по 18.08.2020 року, ОСОБА_5 без відповідного дозволу, для особистого вживання без мети збуту, здійснив посів та вирощування коренекущів рослин роду конопель, на земельній ділянці загальною площею 0,1 га., розташованій на острові «Очаків», на 13 кілометрі річки Дунай, неподалік м. Вилкове, Кілійського району, Одеської області. 18.08.2020 року за результатами проведеного на території вищевказаної земельної ділянки огляду місця події, працівниками Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області виявлено та вилучено 56 (п`ятдесят шість) коренекущів рослин роду конопель, які ОСОБА_5 вирощував для власного вживання без мети збуту, які згідно проведеного експрес тесту «NarkII» мають вміст наркотичних речовин марихуани (тетрагідроканабінол) .

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 18.08.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та слідчим відділом Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування.

18.08.2020 року о 15.10 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.08.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину та його дії кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 310 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі та просить його задовольнити, так як ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину.

Також на думку прокурора існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, наявність яких є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний може:

- переховуватись від органів досудового слідства та суду, так як за вчинені злочини йому загрожує реальна міра покарання строком від 3 до 7 років позбавлення волі;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки досудове розслідування тільки розпочато;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить відсутність у нього постійного місця роботи і, відповідно джерела доходів.

На підставі викладеного та з урахуванням того факту, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, прокурор просить задовольнити клопотання у повному обсязі.

ОСОБА_5 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, оскільки не має наміру ухилятись від органів досудового слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, або здійснювати тиск на свідків і, просить суд обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечує, оскільки вважає що воно є необґрунтованим, так як обвинуваченням не доведена наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Захисник зазначає, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання на території Одеської області та працює за наймом. Також захисник зазначив, що можливість здійснення підозрюваним тиску на свідків, а також намір ухилятись від слідства та суду ніякими належними доказами окрім припущень слідчого та прокурора не підтверджуються. В зв`язку з цим захисник просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши копії матеріалів кримінального провадження, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України. Зокрема це підтверджується: показаннями самого підозрюваного і свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає достовірно встановленими що ОСОБА_5 :

- обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України;

- раніше не судимий;

- на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває;

- має постійне місце проживання на території Одеської області;

- працює за наймом (даний факт прокурором та слідчим не спростований).

При цьому на думку слідчого судді існує ризик впливу підозрюваним на свідків, оскільки досудове розслідування по даному кримінальному провадженню тільки розпочато.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами доданими до клопотання та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с.) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Разом з тим відповідно до п. 175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v.Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Згідно з ч. 1-6 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю. Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Оскільки в судовому засіданні прокурором були доведені обставини передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведені обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу), слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а також покласти на нього обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя приходить до висновку, що достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти виникненню ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України може бути домашній арешт із забороною залишати місце проживання у певний період доби та покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183-184, 193-194, 196, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Задовольнити клопотання обвинуваченого та захисника.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло з 22.00 години до 06.00 години, строком на 60 діб.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 за першою вимогою з`являтися до слідчого, прокурора, або суду, а також покласти на нього обов`язки:

- не відлучатися за межі району, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з свідками по даному кримінальному провадженню.
Контроль за поведінкою підозрюваного який перебуває під домашнім арештом покласти на працівників Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладання на підозрюваного обов`язків становить 60 діб - до 18.10.2020 року включно.
Ухвала припиняє свою дію 19.10.2020 року.
Після оголошення ухвали негайно звільнити ОСОБА_5 з під варти.

Копію ухвали після оголошення вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1