КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

13 серпня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , на ухвалу підготовчого судового засідання Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2020 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_7
сторони захисту адвоката ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0000966, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2017 року, постановленої щодо обвинуваченого:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Хмельницькому, має вищу освіту, зареєстрований в АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; несудимий,

задоволено клопотання захисника адвоката ОСОБА_10 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_9 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, та кримінальне провадження за обвинувальним актом, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000966 від 18.05.2017 р.; в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, з а к р и т е.

Ухвала мотивована тим, що обвинуваченому ОСОБА_9 пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, за яким строк давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно за п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України становить два роки. З огляду на те, що за матеріалами провадження злочин вчинено у липні 2016 року і станом на січень 2020 року минув строк більше двох років, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Не погодившись із постановленим щодо обвинуваченого ОСОБА_9 рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав і законних інтересів ОСОБА_6 , 21.02.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просить: поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копія оскаржуваної ухвали була фактично отримана ним тільки 19.02.2020 року; ухвалу підготовчого судового засідання Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2020 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи адвоката, який підтримав подану апеляційну скаргу; представника потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог; думку прокурора, який просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення у межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України. Дане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за який передбачено найбільш суворе покарання у виді виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо у разі вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, минуло два роки.

На момент розгляду місцевим судом кримінального провадження щодо ОСОБА_9 закінчився передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за указане кримінальне правопорушення.

Зважаючи на це захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яке в судовому засіданні підтримав обвинувачений та надав згоду на звільнення на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.01.2020 року вказане клопотання було задоволено та звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_9 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, та кримінальне провадження за обвинувальним актом, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000966 від 18.05.2017 р.; в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, з а к р и т е.

З таким висновком апеляційний суд не погоджується, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до частини 1 статті 17 КПК полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Відповідно до частини п`ятої зазначеної статті поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

До того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Аллене де Рібемон проти Франції»).

Презумпція невинуватості буде порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону. Чи порушує твердження посадової особи про винність обвинуваченого принцип презумпції невинуватості, має бути з`ясовано в контексті тих фактичних обставин, у яких цей висновок було зроблено (рішення Європейського суду з прав людини у справі у справі «Грабчук проти України»).

Крім того, згідно із частиною 1 статті 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Місцевий суд констатував в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності стосовно ОСОБА_9 факт вчинення злочину Особою 1. При цьому в ухвалі також вказано, що неприязні відносини між Особою 1 та потерпілим ОСОБА_11 виникли при розлучені і поділі майна, набутого під час шлюбу та чітко вказаний період перебування цих осіб у шлюбі, а саме з 21 липня 1995 року по 09 червня 2016 року . З цього можна зробити лише єдиний висновок про те, що Особа 1 є колишньою дружиною потерпілого ОСОБА_11 , тобто ця особа повністю ідентифікується.Таким чином в ухваліконстатовано факт вчинення злочину ОСОБА_9 спільно з кількома особами, яких неможливо однозначно ідентифікувати, а також спільно з Особою 1, яка однозначно ідентифікується за даними, що містяться в ухвалі, як колишня дружина потерпілого ОСОБА_6 , хоча прізвище особи й не вказується.

Викладене дає можливість ідентифікувати цю особу, та, виходячи зі змісту судового рішення, фактично свідчить про її винуватість.

Отже, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 місцевим судом була постановлена ухвала про звільнення його від кримінальної відповідальності, яка стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_6 , хоча вона не була учасником даного кримінального провадження і стосовно неї судовий розгляд не проводився.

Викладені таким чином фактичні обставини кримінального правопорушення в ухвалі суду першої інстанції беззаперечно зачіпають права та законні інтереси ОСОБА_6 і, одночасно, порушують закладені в Конституції України та КПК України загальні засади кримінального провадження: презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини і забезпечення права на захист.

З огляду на зазначене, доводи захисника про те, що виклад фактичних обставин в ухвалі місцевого суду про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 містить у собі дані, які вказують на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 і порушують її права та законні інтереси є обґрунтованими.

На зазначене істотне порушення кримінального процесуального закону не звернув уваги суд першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого слід розглянути клопотання адвоката про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, з урахуванням наведеного.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2020 року, якою звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_9 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за обвинувальним актом, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000966 від 18.05.2017 року; в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у кримінальному провадженні №0000966 від 18.05.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України, в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання іншим складом суду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 д е н к о