Єдиний унікальний № 500/3732/19
Провадження № 1-кп/946/312/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

19 жовтня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000009, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області (далі с. Муравлівка), громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

02.02.2011 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до 3 років позбавлення волі, з випробуванням на підставі ст. 75 КК на строк 1 рік,

23.04.2012 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК до 4 років позбавлення волі, звільнений 25.03.2014 р. на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 17.03.2014 р. в силу ст. 81 КК умовно-достроково на 2 місяці 14 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_10 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_9 , захисниця ОСОБА_11 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.На початку грудня 2017 року, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_9 , знаходячись в АДРЕСА_3 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли би помітити та перешкодити його кримінально протиправному наміру, скерованому на таємне викрадення чужого майна, проник на територію зазначеного домоволодіння, а в подальшому проник до приміщення, розташованого біля будинку, де виявив та таємно викрав трубу з чорного металу вагою 100 кг вартістю 580 гривень, яка належить ОСОБА_18 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

2.Крім того, 29 грудня 2017 року приблизно о 02:00 годині ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_13 , наніс останньому один удар рукою в область обличчя, після чого ОСОБА_13 упав на підлогу, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, з наявністю синця повік лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також спричинив синець грудної клітини, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_9 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст.125 КК, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

3.Крім того, 06 січня 2019 року близько 16:00 години, більш точний час встановити не виявилося можливим, у будинку за адресою: АДРЕСА_4 , у приміщенні спальної кімнати за місцем проживання ОСОБА_19 , між ОСОБА_9 та ОСОБА_20 відбулася сварка, під час якої ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, примушував ОСОБА_20 піти з ним звідти, на що остання відмовлялася. Господар будинку ОСОБА_19 попросив ОСОБА_9 припинити конфлікт та залишити його будинок, на що ОСОБА_9 продовжував наполягати та силоміць тягнув ОСОБА_20 за руку.

ОСОБА_19 , не змігши припинити дії ОСОБА_9 , спочатку пригрозив, а потім наніс удар обухом господарської сокири в область голови ОСОБА_9 , спричинивши йому два садна голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Побачивши, що поряд з ним стоять господар будинку ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , в руці якого був кухонний ніж, які вступились за ОСОБА_20 , відчуваючи до них особисту неприязнь, у ОСОБА_9 виник умисел вчинити їх умисне вбивство.

ОСОБА_9 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , вихопив із рук ОСОБА_19 господарську сокиру та її лезом умисно завдав удар в ліктьову частину лівої руки ОСОБА_21 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді рубленої рани на задній поверхні лівого ліктьового суглобу з переломом головки мищелка плечової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Одразу ж після отримання зазначеного удару ОСОБА_21 випустив з руки ніж, та з метою врятування свого життя почав тікати з кімнати і вибіг з приміщення будинку на подвір`я, у зв`язку з чим ОСОБА_9 не зміг вчинити всіх необхідних дій для доведення до кінця свого злочинного умислу, направленого на протиправне позбавлення життя двох осіб: ОСОБА_21 та ОСОБА_19 з причин, що не залежали від його волі.

Одночасно з цим, ОСОБА_21 , знаходячись на подвір`ї зазначеного домоволодіння, вирішив сховатися в приміщенні розташованого там погребу, однак будучи травмованим не встояв на ногах та упав на кам`яні сходинки, які ведуть до входу підвального приміщення, скотився по них та в результаті чого отримав не сумісні з життям тілесні ушкодження:

закриту травму грудної клітини переломи лівих 7, 8, 9 ребер по передньо-паховій лінії з пошкодженням плеври, з крововиливом в м`які тканини; переломи по лівій задній пахвовій лінії 7, 8, 9, 10 ребра, та переломи 8, 9, 10 лівих ребер по лінії лопатки; переломи 4, 5, 8, 9 правих ребер по передньо-паховій лінії; переломи 9. 10, 11 правих ребер по лінії лопатки з крововиливами навколо, два синця на лівій бічній поверхні тулуба, яка викликала небезпечні для життя явища і відповідно до п/п. «о» п. 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (далі Правила) відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

закриту травму живота; розрив брижі товстого кишечнику (гемоперетонеум 300 мл), заочеревиний крововилив, які викликали небезпечні для життя явища і відповідно до п/п. «о» п 2.1.3 Правил відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

два садна в проекції лівого тазо-стегнового суглобу, які при житті, при звичайному перебігу, мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш як шість днів та згідно з п. 2.3.5 Правил відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК, а саме незакінчений замах на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті двом особам, оскільки він з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

4.Одразу, після того як ОСОБА_21 вибіг з приміщення, спальної, кімнати будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_9 06 січня 2019 року близько 16:00 години, більш точний час встановити не виявилося можливим, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя двох осіб, з використанням тієї ж сокири, умисно наніс ОСОБА_19 декілька ударів в область голови, а також наніс удар в область спини.

Від отриманих ударів ОСОБА_19 впав на підлогу, а ОСОБА_9 , бажаючи доведення свого злочинного наміру, направленого на скоєння умисного вбивства, до кінця, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання злочинних наслідків, підняв з підлоги кухонних ніж, який раніше знаходився у руках ОСОБА_21 , та умисно наніс лежачому на підлозі ОСОБА_19 численні колото-різані удари в область шиї, спини та живота, в результаті чого останній помер на місці події.

Так, ОСОБА_19 були завдані такі тілесні ушкодження:

відкрита черепно-мозкова травма: у формі травматичного набряку головного мозку, крововилив під тверду мозкову оболонку правої півкулі; вдавлений багатоуламковий перелом кісток склепіння черепа з права; крововиливи у м`яких тканинах правої лобно-тім`яно-скроневої та потиличної області; забійні рани (рана №1, в правій скроневій області; рана № 2, в правій скронево-тім`яно-потиличній області над вушною раковиною; рана № 3, в центрі тім`яної області), яка викликала небезпечні для життя явища і відповідно до п/п.п/п. «б», «й» п. 2.1.3 Правил відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

проникаюче колото-різане пораненнями шиї (рана № 7, на межі середньої та нижньої третини) з пошкодженням внутрішніх органів (ушкодження поверхневих та глибоких м`язів шиї на лівій боковій поверхні, ушкодження кровоносних судин на рівні шиї), яка викликала небезпечні для життя явища і відповідно до п/п.п/п. «о», «п» п. 2.1.3 Правил відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

непроникаюча рубана рана (№ 4) на спині зліва на межі верхньої та середньої третини в проекції лівої лопатки (наскрізне пошкодження грудної клітки зліва (спини) з крововиливами навколо, з пошкодженням тіла лівої лопатки), яка при житті у живих осіб не викликає небезпечні для життя явища, проте при нормальному перебігу тягне розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і відповідно до п.п. 2.2.2 і 4.6 Правил відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

непроникаючі колото-різані поранення спини (рана № 5), на грудній клітці, на спині по лінії лопатки, в поперечній області, які при звичайному перебігу у живих осіб тягнуть короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше трьох тижнів (21 день), і згідно з п.п. 2.3.3 і 4.6 Правил при житті відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я;

проникаюче сліпе колото-різане поранення живота (рана № 6, на лівій боковій поверхні живота, в проекції лівої поперекової області) з пошкодженням внутрішніх органів (пошкодження брижі тонкої кишки та тонкої кишки, з крововиливами навколо), яке викликало небезпечні для життя явища і відповідно до п/п. «к» п. 2.1.3 Правил відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

дві подряпини на передній поверхні грудної клітки справа в області правої реберної дуги, які мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш як шість днів, та згідно з п. 2.3.5 Правил відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_19 знаходиться у прямому причинному зв`язку з одним проникаючим колото-різаним пораненням шиї з пошкодженням внутрішніх органів, яке ускладнилося масивною зовнішньою кровотечею, що викликало порушення реологічних властивостей крові та гемодинаміки в системі мікроциркуляторного русла легень і зумовило зупинку серцевої діяльності та дихання.

Своїми діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

5.Після цього, 06 січня 2019 року близько 16:00 години, більш точний час встановити не виявилося можливим, ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні спальної кімнати будинку АДРЕСА_4 , побачив, що на ліжку почав підводитися ОСОБА_22 , який став висловлюватися на адресу ОСОБА_9 нецензурною лайкою та вимагав від нього припинити злочинні дії.

В цей момент, ОСОБА_9 , вчинивши раніше перед цим умисне вбивство, на ґрунті раптово виниклої неприязні до ОСОБА_22 вирішив позбавити його життя.

Так, ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_22 , лезом сокири, яку використовував для скоєння замаху на вбивство ОСОБА_21 та для вбивства ОСОБА_19 , умисно наніс ОСОБА_22 , який знаходився на ліжку, один удар по лівій гомілці, а також, використовуючи кухонний ніж, яким вчинив вбивство ОСОБА_19 , умисно наніс декілька ударів в різні частини тіла та кінцівок ОСОБА_22 , спричинивши йому такі тілесні ушкодження:

проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва (рана № 1 на грудній клітці зліва в середній третині по середній ключичній лінії біля краю лівої реберної дуги, на відстані 15 см нижче від нижнього краю лівої ключиці) з пошкодженням внутрішніх органів (наскрізне пошкодження м`язів четвертого міжребер`я грудної клітки зліва з крововиливами навколо, наскрізне пошкодження пристінної плеври, наскрізне пошкодження нижньої частки лівої легені в нижній третині, наскрізне пошкодження навколосерцевої сумки на передній та на задній поверхнях; наскрізне проникаюче пошкодження серця), яке викликало небезпечні для життя явища і відповідно до п/п.п/п. «о», «й» п. 2.1.3 Правил відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

проникаюче колото-різане поранення живота (рана № 3, на передній черевній стінці по середній лінії живота, на відстані 12 см нижче від нижнього краю мечоподібного відростка та на 2 см вище від пупка); проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва (рана № 4, на грудній клітці зліва в нижній третині, розташована між середньо-ключичною та середньо пахвовою лініями) з пошкодженням внутрішніх органів (наскрізне пошкодження м`язів міжребер`я грудної клітки зліва з крововиливами навколо, наскрізне пошкодження пристінної плеври, наскрізне пошкодження правого купала діафрагми), які викликали небезпечні для життя явища і відповідно до п/п.п/п. «о», «к», «й» п. 2.1.3 Правил відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

непроникаючі колото-різані поранення: грудної клітини справа (рана № 2, на грудній клітці справа в нижній третині по середній ключичній лінії, на відстані 20 см нижче від нижнього краю лівої ключиці); на передній поверхні правого стегна (рана № 5), на границі верхньої третини та середньої третини; на передньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя на межі середньої та нижньої третини (з спільним рановим каналом) (рани № 10, № 11); а також рублена рана (рана № 6) на передній поверхні лівої гомілки в середній третині та забійні рани голови: (рана № 7, в центрі лобно-тім`яної ділянки; рана № 8, в тім`яній області зліва; рана № 9, в тім`яній області зліва, розташована на відстані 12 см від лівої вушної раковини та на відстані 11 см від правої брові), які при звичайному перебігу у живих осіб тягнуть короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше трьох тижнів (21 день) і згідно з п.п. 2.3.3 і 4.6 Правил відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_22 помер на місці події. Смерть ОСОБА_22 знаходиться у причинному зв`язку з одним проникаючим, наскрізним колото-різаним пораненням грудної клітини зліва з пошкодженням внутрішніх органів.

Своїми діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений п. 13 ч. 2 ст. 115 КК, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116 118 КК.

6.Далі, після цього, 06 січня 2019 року близько 16:00 години, більш точний час встановити не виявилося можливим, ОСОБА_20 , яка знаходилася в приміщенні спальної кімнати будинку АДРЕСА_4 , з метою припинення злочинних дій ОСОБА_9 стрибнула йому на спину та намагалася утримати.

В цей момент, ОСОБА_9 , вчинивши раніше перед цим умисне вбивство, на ґрунті виниклого зі ОСОБА_20 конфлікту та її активних дій щодо нього, вирішив вчинити умисне вбивство останньої.

Так, ОСОБА_9 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_20 , намагаючись скинути її зі своєї спини, використовуючи той же кухонний ніж, тримаючи його в правій руці, почав наносити ним колото-різані удари в область тулуба ОСОБА_20 та скинув її зі своєї спини і повалив на підлогу.

Після цього, бажаючи довести свій злочинний намір, направлений на скоєння умисного вбивства, до кінця, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання злочинних наслідків, ОСОБА_9 умисно завдав ножем ОСОБА_20 декілька ударів у різні частини тіла, в результаті чого остання померла на місці події.

Так, ОСОБА_20 було заподіяно такі тілесні ушкодження:

проникаюче колото-різане пораненнями грудної клітини справа (рана № 1, в середній третині грудної клітки, в 2 см праворуч від передньої серединної лінії, на 5 см нижче нижнього краю правої ключиці) з пошкодженням внутрішніх органів (наскрізне пошкодження м`язів третього міжребер`я грудної клітки справа, з крововиливами навколо, наскрізне пошкодження пристінної плеври, наскрізне пошкодження навколосерцевої сумки на передній поверхні; проникаюче сліпе пошкодження висхідної частини дуги аорти на передній поверхні), яке викликало небезпечні для життя явища і відповідно до п/п.п/п. «о», «й» п. 2.1.3 Правил відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

проникаюче колото-різане поранення спини зліва (рана № 3, в середній третині) з пошкодженням внутрішніх органів (наскрізне пошкодження м`язів сьомого міжребер`я грудної клітки зліва з крововиливами навколо, наскрізне пошкодження пристінної плеври, проникаюче сліпе пошкодження лівої легені на задній поверхні), яке викликало небезпечні для життя явища і відповідно до п/п.п/п. «о», «й» п. 2.1.3 Правил відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

непроникаючі колото-різані поранення (рана № 2, на животі зліва, в середній третині, на відстані 6 см праворуч від пупка; рана № 4, на спині зліва, в середній третині, на відстані 1 см нижче від рани № 3; рана № 5, на задній поверхні лівого плечового суглобу; рана № 6, на грудній клітці справа, в середній третині, по задній-паховій лінії; рана № 7, на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу в середній третині), які при звичайному перебігу у живих осіб тягнуть короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше трьох тижнів (21 день) і згідно з п.п. 2.3.3 і 4.6 Правил відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Смерть ОСОБА_20 знаходиться у прямому причинному зв`язку із зазначеними проникаючими колото-різаними пораненнями грудної клітини та спини. Кожне із проникаючих колото-різаних пошкоджень грудної клітки виявлених на трупі у ОСОБА_20 як в сукупності, так і кожне само по собі спричинили смерть.

Надалі, ОСОБА_9 після вчинення умисного вбивства ОСОБА_20 викинув ніж у будинку, а господарську сокиру в очереті на відстані приблизно 70 метрів від будинку, та з місця події зник.

Своїми діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений п. 13 ч. 2 ст. 115 КК, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116 118 КК.

Статті (частини статей) КК, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений
7.Кримінальний кодекс України

«Стаття 15. Замах на кримінальне правопорушення

…

3. Замах на вчинення кримінального правопорушення є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.»

«Стаття 125. Умисне легке тілесне ушкодження

…

2. Умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності,
карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.»

«Стаття 185. Крадіжка

…

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб,
карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

3. Крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому,
карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.»

«Стаття 115. Умисне вбивство

1. Вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині,

карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

2. Умисне вбивство:

1) двох або більше осіб;

…

13) вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116 118 цього Кодексу;

…

карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
8.Обставини вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст. ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

9.Враховуючи значну кількість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , а також особливу складність кримінального провадження з огляду на кількість доказів, що була досліджена, суд вважає за доцільним навести докази на підтвердження встановлених судом обставин окремо щодо кримінальних правопорушень, які були вчинені в різний час.

Докази по першому епізоду обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК
10.По першому епізоду обвинувачення у вчиненні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_18 обвинувачений ОСОБА_9 під час судового розгляду, зазначивши, що повністю визнає вину у висунутому обвинуваченні по цьому епізоду, дав показання, що фактично свідчать про часткове визнання ним вини. Так, обвинувачений ОСОБА_9 по цьому епізоду обвинувачення пояснив, що взимку 2017 року він працював за наймем у ОСОБА_23 . О 15:00 годині він виїхав у с. Муравлівка на підводі, по трасі його зупинили два чоловіки, запитали, куди він їде та просили їх підвести. У с.Муравлівка вони зайшли в магазин та випили по 50 грамів горілки, чоловіки запитали, де він проживає та сказали, що їм теж в ту сторону, сказали, що заплатять, він погодився. По дорозі вони попросили зупинитися біля занедбаного будинку, щоб узяти якусь річ, винесли трубу, він допоміг її завантажити. Вони поїхали на пункт прийому металобрухту, сказали, що це їх труба та потрібно її здати, він здав її від себе, чоловіки дали йому 100 гривень, та він знов відвіз їх у с. Комишівка. Прізвища людей, які приймають металобрухт він, не знає. Де проживають чоловіки, яких він підвозив, він також не знає, підвіз туди, куди вони просили. Обвинувачений пояснив, що часто так когось підвозить, це його заробіток. Через день прийшов до нього ОСОБА_12 та сказав, що у нього пропала труба, обвинувачений відповів, що не знає, де його труба. Через декілька днів знов до нього прийшов ОСОБА_12 та почав його бити, казати, що він украв у нього трубу, згодом приїхали співробітники поліції та сказали відтворити всі події крадіжки. Під час допиту слідчий питав, хто ці люди, яких він підвозив, як їх прізвище, він відповідав, що не знає та що йому заплатили за те, що він їх підвіз. Слідчий сказав взяти все на себе та його не візьмуть під варту, на що він погодився. Прізвище слідчого він не знає. Захисника не було ані у поліції, ані у суді. Він знав у якому будинку була викрадена ця труба та де вона знаходилась, тому що раніше там бував, оскільки у ньому проживав його знайомий. Він відтворив усі події на слідчому експерименті, зміст протоколу слідчого експерименту підтримує. Обвинувачений пояснив, що йому пообіцяли, що йому нічого за це не буде, пояснили, що закриють справу, дадуть рік умовно, та він узяв вину на себе.

11.Заявою на ім`я начальника Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі Ізмаїльський ВП) від 03.01.2018 р. ОСОБА_12 просив вжити заходи до невідомої особи, яка в період з 08 по 10 грудня 2017 року здійснила крадіжку металевої труби діаметром 500 мм довжиною 1,5 м, належної йому, з приміщення бані за адресою: АДРЕСА_3 . Суму матеріального збитку оцінює в 3 000 грн (т. 1 а.п. 201). Ця заява стала підставою для внесення 03.01.2018р. відповідних відомостей до ЄРДР за № 0000029 та початку досудового розслідування (т. 1 а.п. 200).

12.Потерпілий ОСОБА_12 під час судового розгляду пояснив, що в будинку по АДРЕСА_3 він не проживає, але там зареєстроване місце його проживання. Територія будинку огороджена парканом. Він виявив, що з приміщення бані була викрадена труба 50 см шириною. Він знайшов цю трубу в с. Комишівка, куди крадій здав її на металобрухт. Жінка, яка приймала металобрухт, описала чоловіка, який здав цю трубу, так і знайшли крадія ОСОБА_9 .

13.Вказані показання потерпілого повністю підтверджуються заявою ОСОБА_24 , згідно якій остання 03.01.2018 р. видала працівникам поліції металеву трубу діаметром 500 мм довжиною 1,5 м, яку 11.12.2017 р. вона придбала у ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 202).

14.Видана труба була оглянута відповідно до даних протоколу огляду предмету від 04.04.2018 р. (т. 1 а.п. 203).

15.Про те, що саме ОСОБА_9 викрав трубу потерпілого ОСОБА_12 також свідчать данні протоколу слідчого експерименту від 15.03.2018 р. за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно яким останній на місці показав де знаходилася труба, яку він викрав з приміщення будинку АДРЕСА_3 (т. 1 а.п. 209 215).

16.Розмір матеріальних збитків, заподіяних злочином, визначений шляхом встановлення ринкової вартості викраденої труби, яка відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 16Е від 16.02.2018 р. складає 580 гривень (т. 1 а.п. 204 207, т. 5 а.п. 220 222).

17.Отже, показання потерпілого ОСОБА_12 , заява ОСОБА_25 , якою була видана викрадена труба, дані слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно протоколу від 15.03.2018 р., який обвинувачений під час судового розгляду повністю підтримав, а також показання обвинуваченого ОСОБА_9 в тій частині, що він приймав участь у заволодінні, навантаженні у підводу та продажі викраденої у потерпілого ОСОБА_12 труби, а також про те, що він знав про місцезнаходження труби, повністю спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_9 в тій частині, що невідомі особи запевнили йому, що це їх труба, а також в тій частині, що він взяв вину на себе, оскільки поліцейські пообіцяли, що йому за це нічого не буде.

18.Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 , будучи обізнаним про місцезнаходження викраденої труби, оскільки раніше був у тому будинку, де проживав його знайомий, не зміг пояснити, чому саме він не поцікавився у невідомих йому людей, на якій підставі вони видали трубу за свою. Обвинувачений також не навів жодних відомостей про невідомих йому людей, з якими він провів значний проміжок часту, переїжджаючи з одного села в інше, вживаючи алкогольні напої спільно та здійснюючи перевезення відому йому трубу. На думку суду, обвинувачений ОСОБА_9 під час судового розгляду висунув неспроможну версію подій з метою применшити свою причетність до злочину та пом`якшити свою відповідальність.

19.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_9 , маючи непогашені судимості за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК, проник до одного з приміщень будинку потерпілого та повторно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_12 . Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ним злочину, та, діючи згідно ст. 337 КПК в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту,кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК.

Докази по другому епізоду обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК
20.По другому епізоду обвинувачення в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило потерпілому ОСОБА_13 короткочасний розлад здоров`я, обвинувачений ОСОБА_9 під час судового розгляду вину визнав частково, зазначивши, що не бив потерпілого, а лише завдав йому один ляпас, та пояснив, що між ним та потерпілим ОСОБА_13 одного дня стався конфлікт з приводу того, хто кому більше налив під час розпивання алкоголю, під час якого ОСОБА_13 дошкою вдарив його по обличчю, вибивши зуб. Згодом вони примирилися, через півроку, десь взимку 2017 2018 року, знов зустрілись з потерпілим та знайомим ОСОБА_26 , випивали втрьох у останнього. Під час цього ОСОБА_13 почав пригадувати їх сварку, те, що він вибив йому зуб. Обвинувачений не витримав та дав йому ляпас в область щоки, у потерпілого недовго йшла кров з носа. Це було вночі, біля 02:00 години. Далі вони знов випивали, потерпілий встав та вийшов, обвинувачений пішов додому, а через деякий час дізнався, що ОСОБА_13 лежав у лікарні через те, що він його побив. Обвинувачений також підтвердив свої покази, які він добровільно надав під час проведення слідчого експерименту.

21.Заявою на ім`я начальника Ізмаїльського ВП від 29.12.2017 р. ОСОБА_13 просить вжити заходи до ОСОБА_9 , який 29.12.2017 р. приблизно о 02:00 годині завдав йому тілесні ушкодження (т. 1 а.п. 196). Ця заява потерпілого ОСОБА_13 стала підставою для внесення 30.12.2017 р. відповідних відомостей до ЄРДР за №0003636 та початку досудового розслідування (т. 1 а.п. 194).

22.Потерпілий ОСОБА_13 під час судового розгляду пояснив, що вони випили разом з ОСОБА_9 , після чого останній завдав йому удар, спричинивши тілесні ушкодження. Він не завдавав ОСОБА_9 удари, це не була обопільна бійка. Після цього у нього було виявлене тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, від чого він проходив лікування.

23.Про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 , про їх характер, про час та про предмети, якими вони були завдані, свідчать дані висновку судово-медичної експертизи №19 від 23.01.2018 р., згідно яким ОСОБА_13 спричинена закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку з наявністю синця повік лівого ока і синця грудної клітини, які є результатом дії тупих предметів, якими могли бути кулаки, ноги у взутті. Тілесні ушкодження можуть відповідати даті 29.12.2017 р. Струс головного мозку тягне за собою розлад здоров`я тривалістю понад шість, але менше 21 дня і тому відповідно до п. 2.3.3. Правил відноситься до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я. Синець грудної клітини згідно п. 2.3.5 Правил відноситься до категорії легких. Виникнення ушкоджень при одноразовому падінні з висоти власного зросту на плоску тверду поверхню малоймовірно (т. 1 а.п. 198 199).

24.Про те, що саме обвинувачений ОСОБА_9 завдав потерпілому ОСОБА_13 вказані тілесні ушкодження, окрім показань самого потерпілого, також свідчать дані протоколу слідчого експерименту від 15.03.2018 р. за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно яким останній показав, де саме він разом з потерпілим ОСОБА_13 вживали алкогольні напої у АДРЕСА_2 , та відповідно, де і яким чином він завдав потерпілому тілесні ушкодження (т. 1 а.п. 209 215).

25.Суд не приймає до уваги дані акту судово-медичного обстеження № 4 від 10.01.2018 р. (т. 1 а.п. 197), оскільки відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Зазначений акт судово-медичного обстеження був досліджений експертом при проведенні вищенаведеної судово-медичної експертизи, висновок якої є процесуальним джерелом доказів.

26.Отже, показання потерпілого ОСОБА_13 , дані висновку судово-медичної експертизи №19 від 23.01.2018 р. про вид, характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він завдав ляпас потерпілому в область щоки повністю спростовують обрану обвинуваченим ОСОБА_9 позицію з метою захисту. Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 , визнавши, що завдав ляпас потерпілому ОСОБА_13 , в чому він, власне, і обвинувачується, а саме у завданні одного удару потерпілому, зазначив, що вину визнає частково, заперечуючи можливість отримання потерпілим таких тілесних ушкоджень, хоча і пояснював, що у потерпілого з носа текла кров. Що стосується співвідношення понять «ляпас» та «удар», то слід зазначити, що ляпасом і є удар по щоці відкритою долонею. Більше того, нанесення ляпасу вважається серйозною особистою образою, виразом презирства і відсутності поваги до особистості того, кому вона наноситься.

27.Тому аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_9 умисно завдав потерпілому ОСОБА_13 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ним кримінального проступку, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.125 КК.

Докази по третьому шостому епізодам обвинувачення у вчиненні замаху на вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , вбивства останнього, а також вбивства ОСОБА_22 та ОСОБА_20 .
28.Обвинувачений ОСОБА_9 під час судового розгляду по цим епізодам обвинувачення вину не визнав та пояснив, що зі ОСОБА_20 він познайомився у 2015 році та проживав з нею до жовтня 2018 року. Під час їх відносин вони сварилися, але розійшлися мирно. 04 січня 2019 року він знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , йому подзвонила ОСОБА_20 та попросилася прийти до нього, вона прийшла та залишилась у нього на ніч. Наступного дня з ранку він вживав алкогольні напої, потім він зв`язався з ОСОБА_27 , та вони разом зі ОСОБА_20 поїхали до останнього в гості у с. Комишівка. Там, після 14:00 години, він, ОСОБА_27 та ОСОБА_20 випивали. У цей час на його мобільний телефон подзвонив хтось з невідомого номеру та на мобільний ОСОБА_28 теж почали дзвонити, чи був це один та той самий номер він не звіряв, слухавку не підняв. Після чого, телефон ОСОБА_20 підняв ОСОБА_27 та сказав, що дзвонив «Хохол» з погрозами, що він усіх вб`є, розмова тривала близько хвилини. ОСОБА_28 раніше з людиною на прізвисько « ОСОБА_29 » проживала та боялася підняти слухавку. Далі вони з ОСОБА_27 пішли в магазин, а, коли повернулися, ОСОБА_20 не було вдома, він їй дзвонив декілька разів, але вона не відповіла. Вони з ОСОБА_27 та його матір`ю далі продовжували випивати, близько 23:00 години лягли спати. Зранку наступного дня ОСОБА_27 розбудив його о 05:00 годині та пішов на роботу, він працює чабаном. Потім, близько о 07:00 08:00 годині йому подзвонила ОСОБА_20 та сказала, що знаходиться у ОСОБА_30 , який проживав з двоюрідною сестрою ОСОБА_20 , в яких стосунках ОСОБА_20 була з ним йому не відомо. ОСОБА_28 запропонувала прийти до них, але він відповів, що йому погано, вона розповіла, де знаходиться пляшка з вином, яку він розпивав півгодини з матір`ю ОСОБА_27 . Після цього обвинувачений пішов до ОСОБА_31 , він знав де той проживає, оскільки раніше бував у нього вдома, зокрема влітку 2018 року, йшов він близько 30 40 хвилин. Коли прийшов, постукав, почув розмову в домі, вийшов ОСОБА_19 та вони разом зайшли до кухні. Там сиділи ще два чоловіки, ОСОБА_28 серед них не було, вони сказали, що не знають де вона. Далі обвинувачений розповів, що привітався за руку з чоловіками та випив декілька стаканів вина, на столі він бачив кухонний ніж з синьою ручкою, сокиру він не бачив. Під час того, як вони сиділи в домі ОСОБА_19 , він телефонував ОСОБА_20 , але вона не відповідала. ОСОБА_19 з кимось розмовляв по телефону на молдавській мові. Він знаходився у них біля 20 хвилин, між ними не було ніяких конфліктів та суперечок, по кімнатах він не ходив. Далі він пішов до ОСОБА_23 на інший край села, йому було дуже погано, по дорозі він упав, пролежав близько 20 хвилин, його підняв та привів до тями ОСОБА_23 , який посварив його, дав гроші на проїзд на автобус. Він мав намір поїхати у с. Муравлівка, автобус відправляється з м.Ізмаїл о 10:00 годині та прибуває у с. Муравлівка об 11:05 годині, отже близько за 10 20 хвилин перед цим він проїжджає через с. Комишівка. Але на зупинці, до якої він йшов близько 20 25 хвилин, автобуса не було, він не дочекався та пішов до свого брата ОСОБА_32 у напрямку с. Муравлівка. До брата він прийшов десь в обід, точно час не може сказати. У брата він нікому не телефонував, телефону у нього не було. У свого брата він знов вживав алкогольні напої, знаходився у нього близько однієї чи півтори години. Потім вирішив піти пішки додому у с. Муравлівка (йти близько однієї півтори години), але відчував себе погано та вирішив заночувати на дачі ОСОБА_23 , до дачі він йшов близько однієї півтори години, він раніше у нього працював та знав де вона знаходиться. Зайшовши на дачу, він ліг та заснув, проспав три чотири години, прокинувся ввечері.

Взявши пляшку з вином, яку йому дав брат, пішов знов до ОСОБА_19 , йшов близько однієї годити, постукав у двері, ніхто не відповів, побачив світло у вікні, зайшов у дім на кухню, де було темно, трохи денне світло пробивалося, поклав пляшку з вином на стіл, там нікого не було. Потім зайшов до іншої кімнати та побачив двох людей, які лежали на підлозі та одного на ліжку, він подумав, що вони сплять, почав їх штовхати, але згодом, не виявив у них ознак життя та, побачивши кров на ліжку, зрозумів, що вони мертві. ОСОБА_17 лежав на боці на підлозі, на якому саме боці не пам`ятає, він штовхнув його у тулуб. ОСОБА_20 лежала поряд на правому боці, він торкнувся її за обличчя, воно було холодним, крові на тілах він не бачив. Третю людину, яка лежала на ліжку на спині, він торкався за груди, на ліжку була кров. Тіла він не піднімав та не переміщував. У підвалі він не був та труп четвертої особи він не бачив. У кімнаті, в якій він виявив трупи, він раніше не бував. Обвинувачений розповів, що далі він, знаходячись у шоці, вийшов з будинку. Він нікому не дзвонив, телефону не було, на вулиці нікого не було, прийшов на дачу ОСОБА_23 та продовжував пити, прокинувся там вранці, виявив свій телефон на вікні. Руки він не мив. Пішов до ОСОБА_27 о 07:00 годині, там був 5 10 хвилин, ОСОБА_27 вдома не було, він вжив 50 грамів горілки з його матір`ю та пішов на зупинку, щоб поїхати додому в с. Муравлівка. Автобусу не було та о 7:30 годині він поїхав до своєї сестри, яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Там він вирішив відпочити, тому що погано себе відчував та наступного дня йому треба було піти на роботу. На момент затримання о 14:00 годині він знаходився у своєї сестри, він був в одному одягу, не перевдягався, його згодом вночі вилучили в поліції. На момент затримання крові та пошкоджень на його одязі не було.

У поліції відносно нього застосовували фізичне насильство, він висів на ломі в присутності чотирьох співробітників поліції, яких він не знав, на гомілковостопних суглобах були синці. Обвинувачений розповів, що під час затримання його били у сестри в кімнаті, вдарили по голові. На момент затримання захисника не було, його медичний огляд не проводився. В кінці січня було проведено слідчий експеримент. Перед слідчим експериментом його привели в кімнату для допиту та сказали, щоб він показав усе так, як написано, тоді його ніхто бити більше не буде, дали сигарети, щоб він заспокоївся. На слідчому експерименті він знаходився в шоковому стані.

29.Однак, незважаючи не невизнання обвинуваченим ОСОБА_9 вини у вчиненні замаху на вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , у вбивстві останнього, а також у вбивстві ОСОБА_22 та ОСОБА_20 , його вина у вчиненні цих злочинів повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які будуть нижче наведені.

30.З урахуванням особливої складності кримінального провадження по епізодам обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні замаху на вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , вбивства останнього, а також вбивства ОСОБА_22 та ОСОБА_20 , великої кількості доказів по цим епізодам обвинувачення, значна кількість з яких є спільними доказами по всім епізодам обвинувачення у замаху на вбивство та у вбивстві, суд вважає за доцільне окремо викласти докази, що мають значення для кожного вбивства та замаху на вбивство, а також у сукупності, які мають значення для всіх епізодів вбивства та замаху на вбивство.

Докази, що мають значення по всім епізодам вбивства та замаху на вбивство, та їх оцінка
31.Так, 07 січня 2019 року до ЄРДР за № 0000009 внесені відомості про те, що 07 січня 2019 року приблизно о 12:15 годині до чергової частини Ізмаїльського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_33 про те, що за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено чотири трупи: ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_20 , 1988 р.н., зі слідами насильницької смерті у вигляді рублених та різаних ран тіла (т. 1 а.п. 218 221).

32.Потерпілий ОСОБА_14 під час судового розгляду пояснив, що загибла ОСОБА_20 була його донькою. 07 січня 2019 року сільський голова привіз його до будинку, який належав ОСОБА_19 , де він побачив трьох загиблих, серед яких він впізнав свою доньку ОСОБА_20 . Що там робила його донька і що там відбулося йому невідомо. ОСОБА_20 казала, що проживає в с. Муравлівка, ходили чутки, що вона жила разом з ОСОБА_9 . Загиблих він знає з хорошої сторони, вони були не конфліктними людьми.

33.Потерпілий ОСОБА_15 під час судового розгляду пояснив, що загиблий ОСОБА_22 був його сином. Вранці 07 січня 2019 року йому сказали, що його син ОСОБА_22 мертвий. Коли він пішов у будинок, що належить ОСОБА_19 , то побачив сина, який лежав на ліжку мертвим. На підлозі лежали двоє осіб, в тому числі ОСОБА_20 , а в підвалі сидів ОСОБА_21 . Потім приїхали працівники поліції.

Що його син робив там йому невідомо. ОСОБА_22 та ОСОБА_19 дружили. У його сина був спокійний характер, йому не була властива агресивність. ОСОБА_22 був судимий за участь в бійці зі смертельним наслідком. ОСОБА_22 був худорлявої статури.

34.Потерпіла ОСОБА_16 під час судового розгляду пояснила, що ОСОБА_21 був її братом. 07 січня 2019 року приблизно о 10:00 годині до неї прийшов ОСОБА_34 та повідомив, що її брат мертвий. ОСОБА_21 та ОСОБА_19 були троюрідними братами, вони дружили. Її брат був не запальним, не агресивним, ніколи не бився, не вчиняв крадіжки. Знає, що ОСОБА_22 був судимий, але погано про нього та про інших загиблих нічого сказати не може. Її брат був низького зросту, худорлявий.

35.Потерпіла ОСОБА_17 під час судового розгляду пояснила, що ОСОБА_19 є її сином. 06 січня та вранці 07 січня 2019 року онук дзвонив ОСОБА_19 , однак той не брав слухавку. Вона попросила сусіда зайти до ОСОБА_19 і покликати того, однак сусід подзвонив і повідомив, що побачив кров і боїться зайти в будинок. Коли вона зайшла в будинок, то побачила сина мертвим, а також на підлозі труп ОСОБА_20 та труп ОСОБА_22 на АДРЕСА_6 , належить їй. Там жив ОСОБА_19 сам, оскільки його дружина поїхала до Італії. Вона приходила туди майже кожного дня, вони разом обробляли город. Востаннє живим вона бачила сина 04 січня 2019 року. ОСОБА_19 був спокійним за характером. Якось вона зустрічала вдома у ОСОБА_19 . ОСОБА_20 , яка була нетверезою, і вона виганяла її звідти.

36.Свідок ОСОБА_27 під час судового розгляду пояснив, що він проживає у АДРЕСА_7 , де працює пастухом та знайомий з ОСОБА_9 і ОСОБА_20 , які були співмешканцями та проживали у с. Муравлівка.

05 січня 2019 року приблизно о 16:00 годині ОСОБА_9 та ОСОБА_20 прийшли до нього в гості, і вони пили вино. Його мати, ОСОБА_9 та ОСОБА_20 випили на трьох півтора літра вина, а він випив кружку вина.

Ввечері з 5 на 6 січня ОСОБА_20 дзвонив чоловік ОСОБА_35 на прізвисько « ОСОБА_29 », який погрожував їй, казав, що прийде заріже її і її чоловіків. Він заніс номер вказаного чоловіка в чорний список телефону ОСОБА_20 . Однак він не сказав про це ОСОБА_9 , також він не казав про це працівникам поліції.

Він ввечері вийшов за дровами, та почув з будинку крик ОСОБА_20 , яка на його запитання сказала, що ОСОБА_9 вдарив її. Коли він знову вийшов на вулицю, то ОСОБА_9 та ОСОБА_20 знову почали сваритися. На що він попросив ОСОБА_9 та ОСОБА_20 піти, однак ОСОБА_20 не пішла.

Приблизно о 18:30 годині він з ОСОБА_9 пішли в магазин, а коли повернулися, то ОСОБА_20 вже не було вона пішла. ОСОБА_9 дзвонив їй багато разів, однак не додзвонився і залишився у нього до ранку. ОСОБА_20 часто уходила, не попереджаючи ОСОБА_9 , у неї було багато чоловіків, в тому числі і в с.Комишівка, та ОСОБА_9 хотів розірвати з нею стосунки.

Вранці 06 січня він розбудив ОСОБА_9 , і сам пішов на роботу, а ОСОБА_9 ще залишався у нього вдома до 07:00 години ранку, після чого пішов на автобус до м.Ізмаїл. Його мати казала, що ОСОБА_9 приходив до них наступного дня 07 січня приблизно о 06:00 годині ранку, та вони випили по 50 г. вина, після чого приблизно о 07:00 годині пішов на автобус на Ізмаїл.

06 січня 2019 року він намагався додзвонитися до ОСОБА_20 і додзвонився приблизно о 14:00 годині, однак та сказала, що не може розмовляти, оскільки вона з ОСОБА_36 .

Суд критично оцінює і не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_27 про те, що він не чув, щоб ОСОБА_9 сварився зі ОСОБА_20 , чи завдавав їй тілесні ушкодження, оскільки такі показання є непослідовними та суперечливими. Свідок ОСОБА_27 підтримав показання, які він давав на стадії досудового розслідування під час додаткового допиту відповідно до даних протоколу від 28.01.2019 р. (т. 4 а.п. 235 238), та в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_20 все ж кричали та сварилися один з одним.

37.Свідок ОСОБА_37 під час судового розгляду пояснив, що загиблий ОСОБА_19 був його другом. У день вбивства ОСОБА_19 подзвонив і попросив принести хліб та цигарки, що він зазвичай робив для ОСОБА_19 . Вдень приблизно об 11:00 годині він прийшов до ОСОБА_19 додому по АДРЕСА_4 , приніс тому хліб та цигарки. Крім ОСОБА_19 там також перебували ОСОБА_38 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , які вживали разом алкогольні напої. ОСОБА_19 просив його прийти трохи пізніше, оскільки боїться ОСОБА_9 , який був там і пішов, пообіцявши повернутися. Він зрозумів, що ОСОБА_9 був там, відбулася сварка через ревнощі. ОСОБА_20 , яка жила разом з ОСОБА_9 , залишилася з чоловіками, а ОСОБА_9 , коли уходив, сказав, що ще повернеться. Між ОСОБА_19 та ОСОБА_20 були стосунки більш ніж дружні.

Коли він пішов від ОСОБА_19 , той ще тричі дзвонив йому і просив прийти, оскільки боявся, однак він не хотів приходити, оскільки там всі були нетверезі. Вперше він подзвонив приблизно через півтори години, як він пішов. Коли ОСОБА_19 ще дзвонив, то він не відповідав на дзвінки, оскільки той був п`яний. Зранку наступного дня він дізнався, що ОСОБА_19 та інших вбили.

38.Свідок ОСОБА_39 під час судового розгляду пояснив, що загиблих знає як односельців. ОСОБА_20 проживала разом з ОСОБА_9 , якого він також знав. На свято 06 чи 07 січня 2019 року вранці приблизно о 08:00 годині на вул.В.Мунтяна в с. Комишівка він побачив, як лежав п`яний ОСОБА_9 та спав. Коли той піднявся, то казав, що прийшов до нього в гості, однак він відмовив тому, оскільки той був п`яний. Після цього приблизно о 15:30 16:00 годині ОСОБА_9 прийшов до нього і попросив грошей на автобус щоб поїхати до сестри в м. Ізмаїл. ОСОБА_9 був одягнутий в чорну куртку та брюки, на ньому не було слідів крові та ран. ОСОБА_9 казав, що був у друга на ім`я ОСОБА_40 , який пасе овець. Він дав ОСОБА_9 23 гривні на автобус. Про вбивство ОСОБА_9 нічого не казав. На той момент йому не було відомо про вбивство. Вже після цього, того ж дня, приблизно о 21:00 22:00 годині слідчий повідомив йому, що ОСОБА_9 шукають за підозрою у вбивстві чотирьох осіб.

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо неточностей та розбіжностей у показаннях свідка ОСОБА_41 з посиланням на те, що він не міг бачити ОСОБА_9 , у зв`язку із затриманням останнього, адже свідчення свідка є послідовними та логічними. Неточності щодо точної дати, коли свідок бачив обвинуваченого, не можуть свідчити про неправдивість його показань в цілому. Ці неточності суд пов`язує зі сприйняттям свідком Різдва Христового як свята. Так, саме свято припадає на 07 січня, але святвечір проходить напередодні, 06 січня. Саме з цими обставинами суд і пов`язує неточності показання свідка щодо точної дати, коли він бачив обвинуваченого. Обґрунтованих підстав для сумніву в правдивості показань свідка в цілому судом не встановлено, не було наведено таких і стороною захисту. З урахуванням сукупності інших доказів, зокрема, показань інших свідків та самого обвинуваченого ОСОБА_9 , а також інших доказів, які будуть наведені нижче у вироку, не залишають сумніви у суду, що свідок ОСОБА_41 бачив обвинуваченого ОСОБА_9 саме 06 січня 2019 року.

39.Свідок ОСОБА_42 під час судового розгляду пояснив, що він є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_9 . З потерпілих він знає лише ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , як односельців. З 2012 року він проживав у АДРЕСА_8 , більшість часу він знаходиться та працює в м. Одеса, всіх назв вулиць у с.Комишівка він не знає. 06 січня 2019 року приблизно в період з 12:00 до 14:00 години обвинувачений прийшов до нього у стані алкогольного сп`яніння, він був одягнений у штани, кожух та черевики, крові на його речах він не бачив, у руках у нього нічого не було, у тому числі ножа або сокири. Обвинувачений попросив налити йому вина, вони випили, закурили, поспілкувались, брат розповів, що був у свого однокласника ОСОБА_27 . До будинку ОСОБА_27 , який розташований за адресою: АДРЕСА_7 , від його дому відстань приблизно чотири кілометри. Також свідок пояснив, що під час того, як брат знаходився у нього, останній нікому не телефонував та йому ніхто не телефонував, взагалі телефону він у нього не бачив. У нього вдома він знаходився біля 30 хвилин, можливо годину. Після чого обвинувачений пішов, сказав, що їде в с. Муравлівка за своїми речами, щоб наступного дня їхати на роботу в м.Ізмаїл, він дав йому з собою пляшку з вином. Він запропонував брату залишитись, але той вийшов і пішов, напевно, хотів піти пішки до с. Муравлівка. Після всіх подій він бачився з обвинуваченим лише в залі судового засідання. Свідок також пояснив, що його брат у той день був спокійним, коли він випиває він не агресивний. 06 січня 2019 року близько 19:00 години він сидів з друзями, вони випивали, йому зателефонував товариш та розповів, що в селі потравилися декілька людей, потім він дізнався про подію кримінального правопорушення, що вбили чотирьох людей. Наступного дня, 07 січня 2019 року, близько 12:00 години, йому зателефонувала сестра ОСОБА_43 та сказала, що брата забрала поліція і його обвинувачують у вбивстві.

Свідок також розповів, що від його будинку до будинку АДРЕСА_4 приблизно два кілометри, близько 30 хвилин ходьби. З братом у них були добрі стосунки. ОСОБА_44 він знає десь біля року, вона була спокійна, товариська, зустрічалася з його братом. Коли він приїжджав у с. Комишіка, ОСОБА_45 з його братом приходили до нього, допомагали. Коли відносини його брата зі ОСОБА_45 закінчились він не знає, але в січні 2019 року вони не знаходились у стосунках, про що йому розповів брат. Де проживала ОСОБА_28 він не знає, у неї є родичі у с. Комишівка, сама вона з с. Приозерне. Після стосунків з його братом ОСОБА_45 зійшлась з іншим чоловіком на ім`я ОСОБА_35 та проживала з ним у с. Муравлівка. Його номер телефону з того часу не змінився НОМЕР_1 .

40.Отже, показання потерпілого ОСОБА_14 та свідків ОСОБА_46 , ОСОБА_41 та ОСОБА_27 дають змогу суду встановити, що обвинувачений ОСОБА_9 та загибла ОСОБА_20 були співмешканцями та перебували у близьких стосунках як чоловік і жінка. При цьому цей висновок суду не можуть спростувати показання свідка ОСОБА_32 про те, що в січні 2019 року його брат обвинувачений ОСОБА_9 та ОСОБА_20 не знаходились у стосунках, оскільки, як пояснив свідок, йому це відомо за слів обвинуваченого ОСОБА_9 . А як пояснив сам обвинувачений ОСОБА_9 , за час їх відносин зі ОСОБА_20 вони часто сварилися. Тому свідок ОСОБА_47 міг бути обізнаним про чергову сварку між обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_20 , а не про реальні постійні стосунки між ними. Крім того, характер стосунків безпосередньо перед вбивством, про які пояснив сам обвинувачений ОСОБА_9 , а саме те, що ОСОБА_20 04.01.2019 р. прийшла до нього та переночувала, а наступного дня, 05 січня, вони разом поїхали в гості до ОСОБА_27 в інший населений пункт, а також про які пояснив свідок ОСОБА_27 про те, що вони були співмешканцями та не пояснив, що вони в той день припинили стосунки і він цього не помітив, а також про сосунки між ОСОБА_9 та ОСОБА_20 під час їх перебування в його будинку, достеменно свідчать, що обвинувачений ОСОБА_9 та ОСОБА_20 перебували у близьких стосунках як чоловік та жінка.

41.Свідок ОСОБА_27 пояснив, що у ОСОБА_20 були стосунки з багатьма чоловіками. Саме тому не є дивною та обставина, що ОСОБА_20 дзвонив чоловік на ім`я ОСОБА_35 , на прізвисько « ОСОБА_29 », в той час, коли вони з ОСОБА_9 перебували у ОСОБА_27 . А з показань потерпілої ОСОБА_17 та свідка ОСОБА_46 випливає, що загибла ОСОБА_20 мала стосунки також і з загиблим ОСОБА_19 .

42.Зазначені обставини дають змогу суду дійти висновку, що у обвинуваченого ОСОБА_9 були вагомі підстави для ревнощів по відношенню до ОСОБА_20 та неприязні у зв`язку з цим по відношенню до ОСОБА_17 , тим більше за умов, що склалися, а саме того, що ОСОБА_20 напередодні ввечері пішла з будинку ОСОБА_48 , де вона знаходилась з обвинуваченим ОСОБА_9 , та не відповідала на телефонні дзвінки останнього, а також в умовах, коли ОСОБА_17 та ОСОБА_20 перебували, хоча і не на одинці, однак в приміщенні одного будинку.

43.Показання свідка ОСОБА_27 про те, що після сварки з ОСОБА_9 . ОСОБА_20 пішла без нього ввечері 05 січня 2019 року, в сукупності з показаннями свідка ОСОБА_46 про те, що в день вбивства, тобто 06 січня в першій половині дня ОСОБА_20 перебувала в будинку ОСОБА_19 , де вживала спиртні напої з присутніми там чоловіками, свідчать про те, що у ОСОБА_9 були підстави для обурення обставинами, що ОСОБА_20 , з якою у нього були близькі стосунки, після сварки з ним перебуває в будинку іншого чоловіка в компанії ще деяких чоловіків, з якими вживає спиртні напої.

44.Про виниклі напружені стосунки між ОСОБА_9 , з одного боку, та загиблими ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , з іншого, після першого візиту ОСОБА_9 помешкання ОСОБА_19 в першій половині дня 06 січня, також достеменно свідчать показання свідка ОСОБА_49 про те, що коли він близько 11:00 год. приходив до ОСОБА_19 , то останній просив його прийти трохи пізніше, оскільки боїться ОСОБА_9 , який був там і пішов, пообіцявши повернутися, і він зрозумів, що ОСОБА_9 був там, та відбулася сварка через ревнощі. Ці показання свідка ОСОБА_49 частково співпадають з показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він приходив у будинок ОСОБА_19 в першій половині дня, та, пробивши там 20 хвилин, пішов звідти, та вдруге прийшов у другій половині дня.

45.Зазначені обставини у сукупності з даними, отриманими під час проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_9 (оцінка цього доказу наведена нижче у п.п. 109 129 вироку) дають підстави для висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 , виявивши ОСОБА_20 , з якою у нього були близькі стосунки, у будинку ОСОБА_19 , намагався увести ОСОБА_20 звідти, а коли та відмовлялася намагався вивести її силоміць.

46.Крім того, враховуючи існуючі стосунки між ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , у суду відсутні сумніви у тому, що останній, перебуваючи у власному будинку, наказав ОСОБА_9 припинити примушувати ОСОБА_20 , а коли той не реагував, то здійснив спробу припинити насильницькі дії ОСОБА_9 , завдавши тому удар обухом сокири по голові та спричинивши йому легкі тілесні ушкодження. При цьому, на думку суду, дії ОСОБА_19 були повністю правомірними, оскільки він знаходився у власному житлі та мав право вимагати залишити його сторонню особу, в даному випадку ОСОБА_9 , який, до того ж, вчиняв насильницькі дії відносно ОСОБА_20 .

47.Тому суд вважає доведеними обставини, за яких у ОСОБА_9 виник умисел спочатку на позбавлення життя ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , коли прокинувся загиблий ОСОБА_22 , що перебував на ліжку, на його вбивство, а коли втрутилася ОСОБА_20 і на вбивство останньої.

48.Зазначені обставини підтверджуються також даними про телефонні з`єднання учасників події.

49.Так, виявлений в куртці ОСОБА_20 мобільний телефон «Samsung E1200i» з SIM-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 був оглянутий відповідно до даних протоколу огляду від 14.01.2019 р. (т. 2 а.п. 114 116). Він також був оглянутий і судом під час судового розгляду.

50.На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 р. про надання дозволу на доступ до інформації про телефонні дзвінки з SIM-карток «Київстар»: НОМЕР_3 (належить ОСОБА_9 ), НОМЕР_4 (належить ОСОБА_19 ), НОМЕР_5 , НОМЕР_6 (т. 2 а.п. 142 144), був здійснений тимчасовий доступ до зазначеної інформації, що підтверджується даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 13.02.2019 р. (т. 2 а.п. 145 158).

51.Отримані відомості стали предметом огляду, відповідно до даних протоколу огляду документу від 07.05.2019 р., а також безпосередньо під час судового розгляду. Зокрема, були оглянуті відомості про виклики номера телефону НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_9 , номера НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_19 , а також номерів НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , якими користувалися потерпілі.

Зокрема, 06 січня 2019 року в день події злочинів про вбивства ОСОБА_50 6 разів зв`язувався зі свідком ОСОБА_27 ( НОМЕР_7 ) в період з 05:34 по 11:26 годину; 12 разів зв`язувався із загиблою ОСОБА_20 ( НОМЕР_8 ) в період з 04:09 по 07:16 годину, 11 з яких були вихідними дзвінками і без тривалості та один о 04:31 годині вхідним тривалістю 25 секунд, а також 5 разів зв`язувався із загиблим ОСОБА_19 ( НОМЕР_9 ) в період з 06:50 по 07:25 годину, причому усі були вхідними та тривалими від 01:08 до 06:15 хвилин.

А ОСОБА_19 06 січня 2019 року зв`язувався один раз з потерпілою ОСОБА_20 о 05:12 годині, який був вихідним нетривалим дзвінком; чотири рази з обвинуваченим ОСОБА_9 в період з 06:50 по 07:25 годину, усі дзвінки були вихідними та тривалими від 01:08 до 06:15 хвилин; а також чотирнадцять разів зі свідком ОСОБА_51 ( НОМЕР_10 ) в період часу з 08:00 по 13:50 годину, 11 з яких були вихідними дзвінками та 3 вхідними, причому останні 7 дзвінків були вихідними в період часу з 13:11 по 13:50 годину та о 13:11 і о 13:33 годині тривалими по 52 та 26 секунд, відповідно, а найостанніший хоча і був нетривалим, але вихідним дзвінком о 13:50 годині. Крім того, ОСОБА_19 в той день 8 разів зв`язувався зі свідком ОСОБА_52 ( НОМЕР_11 ), братом обвинуваченого ОСОБА_9 , в період часу з 10:40 по 11:21 годину, усі були вихідними та один о 10:42 годині тривалим 06:05 хвилин (т. 2 а.п. 147, 159 166).

52.З дотриманням ст.ст. 241, 245 КПК, на підставі відповідних постанов прокурора ОСОБА_53 від 07.01.2019 р. (т. 4 а.п. 120) та прокурора ОСОБА_54 від 09.01.2019 р., які відповідно до постанови від 07.01.2019 р. про призначення групи прокурорів (т. 1 а.п. 192) та витягу з ЄРДР №0000009 від 07.01.2019 р. (т. 1 а.п.218 221) входили до складу групи прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, було доручено відповідно до п.п. 4, 5 ч.2 ст. 36 КПК та проведено працівником оперативного підрозділу освідування обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до протоколу від 09.01.2019 р. (т. 2 а.п. 167 168), а також проведено слідчим та працівником оперативного підрозділу відібрання у ОСОБА_9 зразків для експертизи відповідно до відповідних протоколів від 07.01.2019 р. (т. 4 а.п. 121) та від 09.01.2019 р. (т. 4 ст. 124). Вказані слідчі дії були проведені з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, в межах компетенцій прокурорів, як процесуальних керівників, та уповноваженими прокурором особами. Тому суд відкидає посилання сторони захисту про начебто порушення порядку та умов проведення освідування та відібрання зразків для експертизи.

Докази по епізодам обвинувачення у вчиненні замаху на вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 та вбивства останнього
53.Смерть ОСОБА_21 та ОСОБА_19 настала на території домоволодіння АДРЕСА_4 , що було встановлено під час огляду місця події згідно з даними протоколу огляду місця події від 07.01.2019 р. (т. 1 а.п. 224 240, т. 2 а.п. 1 47).

Щодо замаху на вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 .
54.Так, ОСОБА_21 загинув у підвалі, де був виявлений його труп на сходах в умовно сидячому положенні. Те, що смерть ОСОБА_21 настала саме у підвалі свідчить виявлення навколо трупу та на шляху до місця його виявлення численних слідів крові: на зовнішній стіні підвалу, на лівій стулці дверей, що ведуть у підвал, та лівій частині рамної створи, на бетонному стовпі біля неї, а також на сходах. Відповідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 134 від 25.02.2019 р., кров на дверях підвального приміщення, та на бетонній стіні належить ОСОБА_21 (т. 3 а.п. 153 158).

55.Та обставина, що рублена рана лівої руки ОСОБА_21 була завдана в кімнаті, звідки він направився у підвал, підтверджується даними зазначеного висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 134 від 25.02.2019 р. про те, що кров, виявлена на стіні кімнати та на поверхні міжкімнатних дверей належить ОСОБА_21 (т. 3 а.п. 153 158).

56.Характер тілесного ушкодження, завданого загиблому ОСОБА_21 обвинуваченим ОСОБА_9 сокирою встановлена шляхом проведення судово-медичної експертизи № 11/12-2019 від 15.02.2019 р., відповідно до даних якої, серед іншого, у ОСОБА_21 виявлена рублена рана на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, з переломом головки мищелка плечової кістки, яка утворилося при ударній дії гострого рубаного знаряддя, та яка не викликала небезпечні для життя явища, проте, при нормальному перебігу (при житті) тягне розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш ніж 21 день), і відповідно до п.п. 2.2.2 і 4.6 Правил відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (т. 2 а.п. 181 185).

57.Виявленій рубленій рані лівої руки ОСОБА_21 відповідають пошкодження з просочуванням крові: лівого рукава дублянки та светру в області лівого ліктьового суглобу лівого рукава, виявлені під час огляду речей трупу ОСОБА_21 відповідно до даних протоколу від 14.01.2019 р. (т. 2 а.п. 117 125). Речі трупу ОСОБА_55 також були оглянуті судом під час судового провадження.

58.Згідно з даними висновку судово-медичної експертизи № 46 від 15.04.2019 р., рубані пошкодження на задній поверхні лівого рукава дублянки в середній третині та на задній поверхні лівого рукава в середній третині могли бути спричинені відносно гострою кромкою (лезом) рубаючого предмету, з упором на лезо (т. 3 а.п. 47 68).

59.Зазначені рубані пошкодження були завдані сокирою, яка відповідно до даних протоколу огляду місця події від 16.03.2019 р. була виявлена на відстані приблизно 70 метрів від будинку, де мала місце подія злочину, на земельній ділянці, де був випалений очерет, до якої веде стежка (т. 2 а.п. 80 86). Суд не погоджується з доводами сторони захисту про недопустимість цього доказу. Так, ст. 104 КПК не передбачено, щоб у протоколі вказувалася відомості про кримінальне провадження. Також очевидно помилкова та така, що не стосується розглядуваного кримінального провадження, назва додатку до протоколу у виді таблиці ілюстрацій при правильній назві самих ілюстрацій, а також при їх відповідності змісту самого протоколу не є істотним порушенням вимог КПК та, відповідно, не може бути підставою для визнання протоколу недопустимим доказом. Враховуючи, що очерет та сама сокира були обгорілими, зрозумілим є і те, що її було виявлено через деякий час, після обгоряння очерету, коли вона стала видимою. Виявлена сокира була оглянута згідно з даними протоколу огляду предметів від 18.03.2019 р., під час якого було встановлено, що це господарська сокира загальною довжиною 66 см, сокирище обгоріло до чорного кольору, а металева частина сокирища вкрита кіптявою (т.2 а.п. 140 141). Ця сокира також була оглянута і безпосередньо судом під час судового розгляду.

60.Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 172 від 18.04.2019 р., не виключається можливість утворення рубаних пошкоджень на одязі і тілі ОСОБА_21 лезом зазначеної господарської (обгорілої) сокири, яка була вилучена під час огляду місця події 16.03.2019 р. на ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_4 (т. 3 а.п. 69 84).

61.Те, що рубану рану ОСОБА_21 завдав сокирою саме ОСОБА_9 підтверджується наявністю на одязі останнього слідів крові ОСОБА_21 .

62.Так, під час огляду речових доказів відповідно до даних протоколу від 08.01.2019р. (т. 2 а.п. 100 102), в тому числі, на куртці та на брюках обвинуваченого ОСОБА_9 виявлені сліди крові.

63.Судово-медичною імунологічною експертизою № 79 від 20.02.2019 р. встановлено, що плями крові на речах обвинуваченого ОСОБА_9 належать загиблому ОСОБА_21 : на куртці (в об`єктах № № 4, 7), та на брюках (в об`єктах № № 22, 25) (т. 3 а.п. 168 174).

64.Кров загиблого ОСОБА_21 була виявлена також і на лівій руці обвинуваченого ОСОБА_9 , при змішуванні крові від всіх загиблих, що встановлено даними судово-медичної експертизи № 253 від 22.04.2019 р. (т. 3 а.п. 164 167).

65.Більше того, належність слідів крові на брюках обвинуваченого ОСОБА_9 , в тому числі, загиблому ОСОБА_21 з імовірністю в 99,999999999 % встановлена висновком судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 34 від 26.03.2019 р. (т.3 а.п. 175 191).

66.З висновку ж судово-медичної імунологічної експертизи № 298 від 26.04.2019 р., випливає у тому числі і те, що не виключається змішування знайденої на дублянці трупу № 1 ( ОСОБА_21 ) крові також і обвинуваченого ОСОБА_9 за наявності у останнього ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент події (т. 3 а.п. 135 138). А про наявність у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень на момент події свідчать, зокрема, дані висновку судово-медичної експертизи №137 від 18.02.2019 р. (т. 3 а.п. 225 226).

67.Однак, смерть ОСОБА_21 настала не від цієї травми, завданої ОСОБА_9 сокирою по руці.

68.Тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_21 , описані у протоколі огляду трупу від 08.01.2019 р. (т. 2 а.п. 56 60). Суд не вбачає підстав для не прийняття цього доказу, на що послалася захисниця ОСОБА_11 , оскільки він здобутий з дотриманням вимог КПК у межах компетенції слідчого. Крім того, чинним КПК не передбачений обов`язок слідчого вказувати у протоколі огляду місця події чи трупу, що труп направлений для експертного дослідження. Тому і висновки судово-медичних експертиз про тілесні ушкодження загиблих також є допустимими доказами.

69.Відповідно до даних висновків судово-медичної експертизи № 11/12-2019 від 15.02.2019 р., при судово-медичному дослідженні трупа громадянина ОСОБА_21 , крім вищезазначеної рубленої рани на руці, завданої ОСОБА_9 , у ОСОБА_21 виявлена також закрита травма грудної клітини та живота з численними переломами ребр та пошкодженням внутрішніх органів. Кожне із зазначених ушкоджень (множинні переломи ребр), узяте окремо (перелом одного ребра), не є смертельним, але, розвиваючись одночасно, привели до розвитку загрожуючих життю стану і за цією ознакою в своїй сукупності повинні розцінюватися як заподіяння тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, з наявністю прямого причинного зв`язку зі смертю.

Тілесні ушкодження грудної клітки, у ОСОБА_21 могли виникнути при падінні потерпілого з висоти власного зросту і удару об різну поверхню (стіл, стілець, стіну, підлогу та ін.). в тому числі при падінні із наданням тілу прискорення (під час із прискорення, бігу, при штовханні, киданні та ін.). З урахуванням місця виявлення трупа, не виключена можливість утворення наявної травми у ОСОБА_21 при падінні потерпілого з висоти власного зросту і удару об сходинки, в тому числі при падінні із наданням тілу прискорення (під час прискорення, бігу, при штовханні, киданні та ін ).

В сечі та гематомі від ОСОБА_21 виявлений етиловий спирт у концентрації: в гематомі 1,42 ‰, в сечі 3,29‰. Виявлена концентрація алкоголю в гематомі при житті відповідає легкому алкогольному сп`янінню.

З моменту смерті до моменту огляду на місці події 07 січня 2019 року о 14:43 годині могло пройти приблизно від 18 до 24 годин, тобто смерть ОСОБА_21 настала в період часу з 14:43 по 20:43 годину (т. 2 а.п. 181 185).

70.Аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_9 , маючи умисел на вчинення вбивства двох осіб: ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та не завдав ОСОБА_21 тілесних ушкоджень, від яких настала би смерть останнього, оскільки той втік та загинув від падіння на сходах підвалу. Про наявність у ОСОБА_9 умислу на вбивство і ОСОБА_21 , і ОСОБА_19 свідчать обставини кримінального провадження, за яких відбувся замах на вбивство, а саме те, що до ОСОБА_9 підійшли двоє постраждалих, нанесення ОСОБА_9 . ОСОБА_21 тілесного ушкодження сокирою, факт втечі ОСОБА_21 з місця події, подальше вбивство ОСОБА_9 ОСОБА_19 , а також знаряддя злочину сокира та ніж. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК, як незакінчений замах на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті двом особам, оскільки він з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Щодо вбивства ОСОБА_19
71.ОСОБА_19 був вбитий в кімнаті будинку, де і був виявлений його труп на підлозі з пошкодженнями одягу, зовнішніми тілесними ушкодженнями та зі слідами крові, під час проведення огляду місця події, відповідно до даних протоколу від 07.01.2019 р. (т.1 а.п. 224 240, т. 2 а.п. 1 47). В кімнаті, де був виявлений труп ОСОБА_19 , виявлені численні сліди крові: на вхідних дверях в кімнату, на дверній коробці та на підлозі, яка відповідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 134 від 25.02.2019 р., належить у тому числі ОСОБА_19 (т. 3 а.п. 153 158).

72.Обставини завдання ОСОБА_19 удару обвинуваченому ОСОБА_9 безпосередньо перед вчиненням останнім злочину підтверджується даними протоколу освідування ОСОБА_9 від 09.01.2019 р. (т. 2 а.п. 167 168), мотиви щодо дотримання порядку та умов його проведення наведені у п. 52 вироку, а також даними висновку судово-медичної експертизи № 137 від 18.02.2019 р., відповідно до яких у ОСОБА_9 виявлені два садна голови, які утворилися за механізмом тертя-ковзання тупих твердих предметів та виникли за 1 3 доби до початку проведення освідування особи від 09.01.2019 р., тобто в період, що охоплює, в тому числі, і час події злочину 06 січня 2019 року. Ушкодження мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм згідно п. 2.3.5. Правил відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т. 3 а.п. 225 226).

73.Відповідно до даних висновків судово-медичної експертизи № 10/14-2019 від 15.02.2019 р., тілесні ушкодження у ОСОБА_19 , описані у п. 4 вироку, завдані при житті, і утворилися незадовго до смерті, вкрай обмежений інтервал часу.

Відкрита черепно-мозкова травма заподіяна в результаті кількох (не менше трьох) ударів тупим твердим предметом.

Проникаючі колото-різані поранення шиї (рана № 7); проникаюче колото-різане поранення живота (рана № 6); та непроникаюче колото-різане поранення спини (рана № 5) заподіяні ударною дією односторонньо гострого клинка колюче-ріжучого предмета по типу ножа, який має обушок і лезо та максимальну ширину зануреної частини не більше 2,5 см, а довжина клинка не менше 8 см.

Рублена рана спини зліва (рана № 4), на межі верхньої та середньої третини, в проекції лівої лопатки; наскрізне пошкодження грудної клітки зліва (спини) з крововиливами навколо, з пошкодженням тіла лівої лопатки утворилося при ударній дії гострого рубаного знаряддя.

З моменту смерті до моменту огляду на місці події 07 січня 2019 року о 16:09 годині могло пройти приблизно від 19 до 25 годин, тобто смерть ОСОБА_19 настала в період часу з 15:09 до 21:09 години.

У крові від ОСОБА_19 виявлений етиловий спирт у концентрації 1,85‰, яка при житті відповідає середньому алкогольному сп`янінню (т. 2 а.п. 169 174).

74.Різані пошкодження були виявлені і на речах, вилучених з трупа ОСОБА_19 , що підтверджується даними протоколу огляду предметів від 14.01.2019 р. (т. 2 а.п. 126 131). Ці речі також були оглянутими і судом під час судового розгляду.

75.Пошкодження на речах ОСОБА_19 та плями крові були предметом дослідження судово-медичної експертизи № 35 від 06.05.2019 р. (т. 3 а.п. 1 40).

76.Виявлення на куртці ОСОБА_19 крові самого потерпілого ОСОБА_19 , відповідно до даних висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 332 від 16.05.2019 р., повністю узгоджується з обставинами виявлення численних тілесних пошкоджень потерпілого, що супроводжувалися кровотечею (т. 3 а.п. 139 143).

77.Рублені тілесні пошкодження ОСОБА_19 були завдані сокирою, яка відповідно до даних протоколу огляду місця події від 16.03.2019 р. була виявлена на відстані приблизно 70 метрів від будинку, де мала місце подія злочину, на земельній ділянці, де був випалений очерет, до якої веде стежка, (т. 2 а.п. 80 86), що підтверджується даними висновку судово-медичної експертизи № 154 від 06.05.2019 р. (т.3 а.п. 41 46).

78.Зазначена сокира була оглянута згідно з даними протоколу огляду предметів від 18.03.2019 р., під час якого було встановлено, що це господарська сокира загальною довжиною 66 см (т. 2 а.п. 140 141). Ця сокира також була оглянута і під час судового розгляду.

79.Відповідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 266 від 22.04.2019 р., на зазначеній сокирі знайдена кров людини (т. 3 а.п. 210 212), походження якої визначене висновком судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 61 від 10.05.2019 р., відповідно до якого, у слідах крові наявні алелі, які присутні в ДНК-профілі зразка крові на марлі потерпілого ОСОБА_19 (т. 3 а.п. 213 220). Хоча відповідно до висновку, не встановлена тотожність крові загиблому ОСОБА_19 , однак, враховуючи сукупність встановлених судом обставин у цьому кримінальному провадженні, визначення експертами збігу ознак слідів крові на сокирі з кров`ю загиблого ОСОБА_19 , на думку суду, є достатнім для висновку, що сліди крові, що виявлені на сокирі, належать саме загиблому ОСОБА_19 .

80.Про те, що смертельні тілесні ушкодження ОСОБА_19 завдані обвинуваченим ОСОБА_9 свідчить наявність на одязі обвинуваченого великої кількості слідів крові загиблого ОСОБА_19 .

81.Так, на вилучених під час затримання обвинуваченого ОСОБА_9 речах під час огляду відповідно до даних протоколу від 08.01.2019 р., на куртці, светрі, брюках та на правому кросівку були виявлені сліди крові (т. 2 а.п. 100 102). Походження виявленої крові від загиблого ОСОБА_19 була встановлена шляхом проведення судових імунологічних експертиз № 254 від 22.04.2019 р (на светрі) (т. 3 а.п. 159 163) та № 79 від 20.02.2019 р. (на куртці, брюках та на правому кросівку) (т. 3 а.п. 168 174).

82.Більше того, належність слідів крові на брюках обвинуваченого ОСОБА_9 загиблому ОСОБА_19 з імовірністю в 99,999999999 % встановлена висновком судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 34 від 26.03.2019 р. (т. 3 а.п. 175 191).

83.Крім того, на лівій руці обвинуваченого ОСОБА_9 була виявлена кров загиблого ОСОБА_19 , при змішуванні крові від всіх загиблих, що встановлено даними судово-медичної експертизи № 253 від 22.04.2019 р. (т. 3 а.п. 164 167).

84.Отже, аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_9 , хоча і мав умисел на вчинення вбивства двох осіб: ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , однак, довів умисел до кінця лише в частині умисного вбивства ОСОБА_19 .

Мотиви зміни правової кваліфікації за епізодом обвинувачення в умисному вбивстві ОСОБА_19 .
85.Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 в частині вбивства ОСОБА_19 кваліфіковані за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК, а саме як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам.

Однак така кваліфікація суперечить встановленим судом обставинам події злочину.

Злочин, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 115 КК є злочином з матеріальним складом, тобто він вважається закінченим з моменту настання суспільно небезпечних наслідків у виді позбавлення життя двох або більше осіб.

Хоча на даному етапі злочинних дій умисел ОСОБА_9 обмежувався умисним вбивством двох осіб ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , про що судом наведені мотиви у п.70 вироку, однак обвинувачений ОСОБА_9 власними умисними діями позбавив життя лише одну особу ОСОБА_19 , і з причин, що не залежали від його волі, він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину про вбивство двох осіб до кінця, у зв`язку з чим його дії, які фактично призвели до суспільно небезпечних наслідків у виді смерті лише однієї особи, не утворюють кваліфікуючої ознаки вбивства двох осіб, і потребують кваліфікації за фактичними наслідками, що настали, у виді смерті лише однієї особи. Але, враховуючи умисел ОСОБА_9 , що був направлений на вбивство двох осіб, та фактичні наслідки, що настали, у виді смерті лише однієї особи, то його злочинні дії відносно ОСОБА_21 та ОСОБА_19 утворюють сукупність злочинів, та мають бути кваліфіковані за:

ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК, як незакінчений замах на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті двом особам, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця (в частині замаху на вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 );

ч. 1 ст. 115 КК, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_19 .

86.Такі висновки суду повністю відповідають усталеній судовій практиці Верховного Суду у справах про фактичне вбивство однієї особи при наявності замаху на вбивство двох осіб, зокрема, викладеній у постановах Верховного Суду від 10.10.2018 р. у справі № 234/8820/15-к, від 17.01.2019 р. у справі №185/2809/16-к, а також у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 р. у справі № 5-10-кс11.

87.У зв`язку з викладеним, суд в силу ч. 3 ст. 337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення, вважає за можливе вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, та змінити правову кваліфікацію злочину за епізодом вбивства ОСОБА_19 , кваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК, оскільки це покращує становище обвинуваченого.

88.Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ним злочину, та кваліфікує його дії в частині вбивства однієї особи ОСОБА_19 за ч. 1 ст. 115 КК, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Докази по епізоду обвинувачення у вчиненні вбивства ОСОБА_22 .
89.Труп ОСОБА_22 був виявлений під час огляду місця події в будинку АДРЕСА_4 на ліжку в кімнаті, де на підлозі були виявлені трупи ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Труп ОСОБА_22 був виявлений одягнутим у зимню куртку, светр, сорочку, чоловічі джинсові брюки та трикотажні штани. На трупі виявлені ушкодження в кількості 10 ран (т. 1 а.п. 224 240, т. 2 а.п. 1 47).

90.Обставини, що ОСОБА_22 був вбитий на ліжку, де і був виявлений його труп, підтверджуються виявленням численних плям бурого кольору на простирадлі. Під час огляду речей, вилучених під час огляду місця події, відповідно до даних протоколу від 14.01.2019 р. (т. 2 а.п. 139).

91.Опис тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_22 , викладений у протоколі огляду трупу від 08.01.2019 р. (т. 2 а.п. 48 55). Мотиви допустимості та відповідності такого ж доказу наведені у п. 68 вироку. Суд не вбачає підстав для відступлення від них.

92.Наявність численних різаних пошкоджень на одязі ОСОБА_22 встановлена протоколом огляду предметів від 14.01.2019 р. (т. 2 а.п. 132 138). Одяг ОСОБА_22 також був оглянутий судом під час судового розгляду.

93.Завдані ОСОБА_22 тілесні ушкодження, зазначені у п. 5 вироку були виявлені під час проведення судово-медичної експертизи № 9/11-2019 від 15.02.2019 р. Всі пошкодження завдані при житті, і утворилися незадовго до смерті, вкрай обмежений інтервал часу.

Смерть ОСОБА_22 знаходиться у прямому причинному зв`язку з одним проникаючим наскрізним колото-різаними пораненнями грудної клітини зліва з пошкодженням внутрішніх органів (рана № 1 на грудній клітці зліва в середній третині по середній ключичній лінії біля краю лівої реберної дуги, на відстані 15 см нижче від нижнього краю лівої ключиці) з пошкодженням внутрішніх органів (наскрізне пошкодження м`язів четвертого міжребер`я грудної клітки зліва, з крововиливами навколо, наскрізне пошкодження пристінної плеври, наскрізне пошкодження нижньої частки лівої легені в нижній третині, наскрізне пошкодження навколосерцевої сумки на передній та на задній поверхнях; наскрізне проникаюче пошкодження серця), які ускладнилися масивною внутрішньою та зовнішньої кровотечею, що викликало порушення реологічних властивостей крові та гемодинаміки в системі мікроциркуляторного русла легень і зумовило зупинку серцевої діяльності та дихання.

З моменту смерті до моменту огляду на місці події 07 січня 2019 року о 17:04 годині пройшло від 19 до 25 годин, тобто смерть ОСОБА_22 настала в період часу з 16:04 до 22:04 години.

Проникаючі колото-різані поранення грудної клітини зліва (рана № 1, рана № 4); проникаюче колото-різане поранення живота (рана № 3); непроникаючі колото-різані поранення: грудної клітини справа (рана № 2), колото-різане поранення правого стегна (рана № 5), на передньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя на межі середньої та нижньої третини (з спільним рановим каналом) (рани № 10, № 11) заподіяно ударною дією односторонньо гострого клинка колюче-ріжучого предмета по типу ножа, який має обушок і лезо та максимальну ширину зануреної частини не більше 2.5 см, а довжина клинка не менше 8 см.

Рублена рана лівої гомілки (рана № 6), ушкодження м`яких тканин лівої гомілки з частковим переломом зовнішньої пластинки великогомілкової кістки утворилося при ударній дії гострого рубаного знаряддя.

Забійні рани голови: (рана № 7, в центрі лобної-тім`яної ділянки; рани № 8, 9, в тім`яній області зліва) заподіяні багатократними (не менше трьох) ударів тупого твердого предмета (предметів) в ліву лобну та ліву лобно-тім`яну області. У механізмі утворення ушкоджень могли мати місце удар і тертя (ковзання), що підтверджується кількістю і морфологічними особливостями ушкоджень м`яких тканин голови. Особливості відмічених ушкоджень і їх різна площинна локалізація, унеможливлюють одномоментне утворення в умовах одноразового падіння тіла на площину з положення стоячи.

В крові ОСОБА_22 виявлений етиловий спирт у концентрації 2,41 ‰, яка при житті відповідає середньою алкогольному сп`янінню (т. 2 а.п. 175 180).

94.Відповідно до висновку судово-медичної криміналістичної експертизи № 60 від 11.04.2019 р., колото-різані ушкодження ОСОБА_56 могли бути заподіяні одним колюче-ріжучим предметом за різних умов і глибини занурення клинка, заподіяння яких не виключається клинком ножа «2» (довжиною 19,4 см. з гострим лезом довжиною 10 см.), або іншим ножем, який має схожі конструктивні ознаки (т. 2 а.п. 191 219).

95.Рубані пошкодження на одязі і тілі ОСОБА_22 були утворені лезом сокири, яка вилучена 16.03.2019 р. під час огляду місця події на ділянці місцевості біля будинку № 3 по вул. Шевченка в с. Комишівка, що підтверджується висновком судово-медичної криміналістичної експертизи № 156 від 22.04.2019 р. (т. 2 а.п. 220 226). Міркування про допустимість та належність протоколу, відповідно до якого була знайдена сокира, наведені вище у п. 59 вироку.

96.Виявлення на куртці потерпілого ОСОБА_22 крові самого потерпілого ОСОБА_22 та потерпілого ОСОБА_19 , що встановлено відповідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 284 від 23.04.2019 р. (т. 3 а.п. 149 152), повністю відповідає обставинам вчинення вбивства ОСОБА_22 після того, як поряд з ним перед цим був вбитий ОСОБА_19 , якому, як і ОСОБА_22 , було спричинено численні поранення, що супроводжувалися кровотечею, тими ж знаряддями.

97.Про те, що вбивство ОСОБА_22 вчинив саме обвинувачений ОСОБА_9 свідчать численні сліди крові, виявлені на одязі, взутті та на долоні останнього.

98.Так, під час огляду речових доказів відповідно до даних протоколу від 08.01.2019р. виявлена велика кількість слідів крові різних потерпілих на одязі обвинуваченого ОСОБА_9 (т. 2 а.п. 100 102). Одяг обвинуваченого також був безпосередньо оглянутий судом під час судового провадження. Походження виявленої крові від загиблого ОСОБА_22 була встановлена шляхом проведення судових імунологічних експертиз № 254 від 22.04.2019 р. (на светрі) (т. 3 а.п. 159 163) та № 79 від 20.02.2019 р. (на куртці, брюках та на правому кросівку) (т. 3 а.п. 168 174).

99.На лівій руці обвинуваченого ОСОБА_9 виявлена кров, походження якої не виключене при змішуванні крові від всіх осіб, які проходять по справі, в тому числі, від ОСОБА_22 , що встановлено даними висновку судово-медичної експертизи № 253 від 22.04.2019 р. (т. 3 а.п. 164 167).

100.Виявлення крові потерпілого ОСОБА_22 на вхідних дверях в кімнату, на дверній коробці та підлозі, належність якої ОСОБА_22 встановлена даними судово-медичної імунологічної експертизи № 134 від 25.02.2019 р. (т. 3 а.п. 153 158), суд пов`язує з тим, що обвинувачений ОСОБА_9 , одяг якого рясно був забруднений кров`ю ОСОБА_22 , переміщувався по кімнаті, залишаючи сліди крові загиблого на навколишніх предметах.

101.Аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_9 після вчинення замаху на вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , а також після умисного вбивства останнього вчинив умисне вбивство ОСОБА_22 . Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ним злочину, та кваліфікує його дії за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116 118 КК.

Докази по епізоду обвинувачення у вчиненні вбивства ОСОБА_20 .
102.Труп ОСОБА_20 був виявлений на підлозі у домоволодінні АДРЕСА_4 , в тій же кімнаті, де були виявлені трупи ОСОБА_19 та ОСОБА_22 , що підтверджується протоколом огляду місця події від 07.01.2019 р. В кишені куртки виявлене свідоцтво про народження ОСОБА_20 , одяг має пошкодження та плями темно бурого кольору. На тілі трупу виявлені рани (т. 1 а.п. 224 240, т. 2 а.п. 1 47).

103.Обставини виявлення на трупі ОСОБА_20 тілесних ушкоджень підтверджуються протоколом огляду трупа від 08.01.2019 р. (т. 2 а.п. 61 69). Мотиви допустимості та належності такого ж доказу наведені у п. 68 вироку. Суд не вбачає підстав для відступлення від них.

104.Характер та ступень тяжкості тілесних ушкоджень, зазначених в п. 6 вироку встановлені відповідно до даних висновків судово-медичної експертизи № 12/13-2019 від 15.02.2019 р. Всі пошкодження та трупі гр. ОСОБА_20 , завдані при житті, і утворилися незадовго до смерті, вкрай обмежений інтервал часу.

Зазначені ушкодження заподіяні ударною дією односторонньо гострого клинка колючо-ріжучого предмета по типу ножа, який має обушок і лезо та максимальну ширину зануреної частини не більше 2,4 см, а довжина клинка не менше 10 см.

Експертизою встановлено, що з моменту смерті до моменту огляду на місці події 07 січня 2019 року о 16:43 годині пройшло від 20 до 26 годин, тобто смерть ОСОБА_20 настала в період часу з 14:43 до 16:43 години.

В крові та сечі від ОСОБА_20 виявлений етиловий спирт, у крові у концентрації 2,57‰, в сечі 3,17‰. Виявлена концентрація алкоголю в крові при житті відповідає сильному алкогольному сп`янінню (т. 2 а.п. 186 190).

105.На речах, вилучених з трупа ОСОБА_20 , були виявлені численні отвори та плями крові, що підтверджується даними протоколу огляду предметів від 14.01.2019 р. В правій кишені куртки виявлений мобільний телефон марки «Samsung E1200i» з SIM-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 (т. 2 а.п. 103 113). Речі ОСОБА_57 також були оглянуті безпосередньо під час судового розгляду.

106.Відповідно до даних висновку судово-медичної криміналістичної експертизи №45 від 10.04.2019 р., на одязі ОСОБА_20 (на куртці, на светрі, на джемпері та на джинсових брюках) виявлені колото-різані пошкодження. Можливість спричинення цих пошкоджень не виключена кликом ножа № 2 (з ручкою, обмотаною темно-синьою ізоляційною стрічкою) за типом кухонного, довжиною 19,4 см, лезо гостре довжиною 10 см.), або іншим ножем, який має схожі конструктивні ознаки (т. 2 а.п. 227 249).

107.Ті обставини, що саме обвинувачений ОСОБА_9 , у якого була зовнішня кровотеча від удару по голові, вбив ОСОБА_20 після того, як вчинив замах на вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , вбив останнього, а також ОСОБА_22 , підтверджуються тим, що при проведенні судово-медичної експертизи № 283 від 22.04.2019 р. на куртці ОСОБА_20 знайдена кров людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_20 , підозрюваного ОСОБА_9 , за умови наявності у останнього ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент події. Походження крові на куртці в інших об`єктах не можна виключити від потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , крім того, не можна виключити змішування крові потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 (т. 3 а.п. 144 148). Виявлення крові ОСОБА_19 та ОСОБА_22 та змішування крові ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та ОСОБА_22 на одязі ОСОБА_20 повністю узгоджується з тим, що ОСОБА_9 після завдання тілесних ушкоджень усім переліченим постраждалим одним і тим же знаряддям саме ОСОБА_20 останній завдав тілесні ушкодження.

108.Аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_9 , після вчинення замаху на умисне вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , умисного вбивства останнього, а також вбивства ОСОБА_22 вчинив вбивство ОСОБА_20 . Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ним злочину, та кваліфікує його дії за п.13 ч. 2 ст. 115 КК, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116 118 КК.

Оцінка даних слідчого експерименту, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_9 .
109.Окрім вищезазначених оцінених судом доказів, які самі по собі достатні для висновку про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні замаху на умисне вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , умисного вбивства останнього, а також умисного вбивства ОСОБА_22 та ОСОБА_20 , про винуватість обвинуваченого у вчиненні цих злочинів також свідчать і дані слідчого експерименту, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_9 .

110.Так, відповідно до даних протоколу проведення слідчого експерименту від 28.01.2019 р., ОСОБА_9 у присутності захисника ОСОБА_58 на місці події у будинку АДРЕСА_4 розповів про обставини та відтворив події вчинення ним замаху на умисне вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , умисного вбивства останнього, а також умисного вбивства ОСОБА_22 та ОСОБА_20 . Так, ОСОБА_9 показав, що він пройшов у будинок і сів за стіл, де сиділи двоє невідомих йому чоловіків та господар ОСОБА_19 . Потім прийшла ОСОБА_20 і пройшла в кімнату, де також перебував ОСОБА_22 . Коли ОСОБА_9 вирішив піти додому, то ОСОБА_20 відмовлялася йти з ним, на що ОСОБА_9 почав силою забирати її, а вона відмовлялася. У кімнату зайшов ОСОБА_19 , який тримав в правій руці сокиру, обухом якої завдав удар ОСОБА_9 в область лоба, від чого він впав. У цей момент він побачив поряд ОСОБА_21 , який тримав в руці кухонний ніж. Він вихватив сокиру у ОСОБА_19 і завдав удар лезом сокири в ліктьову частину руки ОСОБА_21 , який після цього вибіг з приміщення. ОСОБА_9 завдав удар лезом сокири по голові ОСОБА_19 ( ОСОБА_9 на статисті показав, яким чином він завдавав удари), від завданого удару ОСОБА_19 впав на підлогу, а ОСОБА_9 кинув на підлогу сокиру і взяв ніж, який раніше впустив ОСОБА_21 , і ножом завдав удар в живіт чоловіку, який лежав на ліжку і почав кричати на ОСОБА_9 . Далі ОСОБА_9 показав на статисті, як хтось ззаду почав його душити, і вони разом впали на підлогу, і ОСОБА_9 завдав декілька ударів ножом в область попереку, після чого зрозумів, що його душила ОСОБА_20 його співмешканка. Коли він зрозумів, що остання не подає ознак життя, то вийшов з будинку і пішов у напрямку магазину, розташованого на вул. Леніна, а що було далі ОСОБА_9 не пам`ятає (т. 3 а.п.236 240, т. 4 а.п. 13 18).

111.Ці обставини також випливають і з додатку до вказаного протоколу слідчого експерименту від 28.01.2019 р. у вигляді відеозапису, який був переглянутий безпосередньо під час судового розгляду (т. 3 а.п. 241, т. 4 а.п. 221).

112.При цьому суд відкидає посилання сторони захисту на недопустимість цього відеозапису як доказу. Так, захисниця послалася на недопустимість цього відеозапису як доказу, у зв`язку з тим, що він був відсутнім під час відкриття матеріалів досудового розслідування, що підтверджується тим, що під час відкриття конверту з відеозаписом у суді, там опинився зовсім інший відеозапис, а відеозапис слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 був наданий згодом, вже під час судового розгляду. Захисниця також зазначила, що на відеозаписі відсутні відомості про те, чи це є оригінал, чи копія. Але суд не погоджується з такими міркуваннями сторони захисту з огляду на таке. Так, з протоколу слідчого експерименту вбачається, що учасникам слідчої дії було повідомлено про проведення відеофіксації на камеру марки «Panasonic» моделі «НС-V260» з використанням флешкарти марки MicroSD 16GB, що свідчить про використання оригінального носія, який і був переглянутий в суді, що спростовує посилання захисниці. Флешкарта з відеозаписом була долучена до вказаного протоколу, про що зазначено в ньому, та вона фізично знаходилася у проклеєному конверті, що фізично був доданий до протоколу. На цьому конверті також міститься запис «висновок експерта №19-974 від 23.04.2019», що вказує на те, що відеозапис був об`єктом дослідження судово-психологічної експертизи №19-974 від 23.04.2019 р. (т. 3 а.п. 232 234), про яку буде йти мова нижче (п. 123 вироку), та після цього був знову запакований. Саме з цим суд пов`язує поміщення в конверт інший носій з відеозаписом, який не має відношення до розглядуваного кримінального провадження. Але помилкове поміщення в конверт іншого флешносія з іншим відеозаписом, не може свідчити про відсутність відеозапису слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , взагалі, та про його відсутність під час відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК, зокрема. Вказане свідчить про те, що під час відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК конверт з відеозаписом слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 був наявним та до нього був наданий доступ, і сторона захисту не була позбавлена можливості ознайомитися з ним під час виконання вимог ст. 290 КПК, тоді б і було виявлене помилкове поміщення у конверт іншого відеозапису після експертного дослідження. Але сторона захисту своїм право на ознайомлення з цим відеозаписом не скористалася та не здійснила його перегляд при виконанні вимог ст. 290 КПК. Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. На думку суду, тільки у разі реального ненадання доступу стороні захисту до цього відеозапису після виявлення помилкового поміщення в конверт іншого відеозапису, вказувало би на порушення вимог ст. 290 КПК. А за обставин того, що конверт з відеозаписом був наявним при відкритті матеріалів, а також того, що флешносій з відеозаписом згодом все ж був наданий після виявлення помилкового поміщення в конверт іншого флешносія, на думку суду, не було порушення вимог ст. 290 КПК, а тому суд визнає цей доказ допустимим.

113.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 не підтримав вказаний протокол проведення слідчого експерименту, зазначивши, що він показував про обставини під час слідчого експерименту так, як написали перед цим працівники поліції. А раніше, при його затриманні, відносно нього застосували фізичне насильство, внаслідок чого він був змушений зізнатись у вбивстві. У подальшому він відмовився від цих зізнавальних показань, а перед слідчим експериментом до нього приходили поліцейські, які застосовували насильство при його затриманні, та вказали йому, щоб він при слідчому експерименті поводив себе спокійно та показав так, як написано, що він і зробив.

114.Про ці обставини обвинувачений ОСОБА_9 також написав письмову заяву (клопотання) (т. 1 а.п. 187 188), інформація в якій була піддана перевірці та оцінці як самим судом, так і уповноваженим органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження за ч. 2 ст. 365 КК, відомості про яке були внесені до ЄРДР 05.10.2019 р. за №0000770.

115.Так, відповідно до постанови слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, від 27.08.2020 р. вказане кримінальне провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР 05.10.2019 р. за №0000770 за заявою (клопотанням) ОСОБА_9 , було закрите у зв`язку з відсутністю будь-яких об`єктивних доказів, які вказують на перевищення своїх службових повноважень, що супроводжувалось насильством, застосуванням зброї чи спеціальних засобів старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_59 чи іншими службовими особами Національної поліції України відносно ОСОБА_9 під час його затримання чи проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000009 від 07.01.2019 р. (т. 5 а.п. 174 177).

В ході проведення досудового розслідування слідчим були допитані сам ОСОБА_9 , який підтвердив викладені ним в заяві (клопотанні) обставини, а також слідчий ОСОБА_59 , яка здійснювала досудове розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , поліцейські ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , які здійснювали доставлення ОСОБА_9 до приміщення Ізмаїльського ВП з місця проживання сестри ОСОБА_9 , що заперечили застосування насильства відносно ОСОБА_9 . Слідчим також був допитаний ОСОБА_62 , який був присутнім під час затримання ОСОБА_9 у порядку ст. 208 КПК, та який зазначив, що в його присутності фізичне чи психологічне насильство до ОСОБА_9 не застосовувалось. Крім того, слідчим також були допитані і ОСОБА_63 та ОСОБА_58 , які здійснювали захист обвинуваченого ОСОБА_9 під час досудового розслідування, та які зазначили, що в ході досудового розслідування від останнього скарги на дії поліцейських не надходили, також не було підстав вважати, що такі були, а відтак заходи адвокатського реагування не вживалися. Слідчим також була витребувана і медична документація з ДУ «Одеський слідчий ізолятор», згідно якій жодних фізичних ушкоджень у ОСОБА_9 перед його поміщенням до установи зафіксовано не було.

Отже, з вказаної постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчим було проведене ретельне досудове розслідування та дослідження обставин, викладених в заяві (клопотанні) ОСОБА_9 , та їм була надана мотивована оцінка в постанові, з якою суд погоджується, та не вбачає неповноту досудового розслідування або невідповідність висновків встановленим обставинам.

116.Суд не погоджується з посиланням сторони захисту на те, що копія вказаної постанови не була вручена ОСОБА_9 , у зв`язку з чим вони були позбавлені можливості її оскаржити, оскільки копія вказаної постанова була вручена ОСОБА_9 24.09.2020 р., що підтверджується його розпискою (т. 5 а.п. 223).

117.Крім того, під час судового розгляду судом також були вжиті заходи щодо перевірки можливого застосування тиску стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , що могло вплинути на достовірність даних, що містяться в наведеному протоколі слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_9 .

118.Так, судом були допитані поняті, які приймали участь під час слідчого експерименту, а саме ОСОБА_64 та ОСОБА_65 .

119.Свідок ОСОБА_66 під час судового розгляду пояснів, що він є знайомим обвинуваченого ОСОБА_9 знаходився з ним у слідчому ізоляторі в лютому 2019 року. У січні 2019 року він був понятим під час проведення слідчого експерименту в с.Комишівка, його запросили бути понятим співробітники поліції, на що він дав добровільну згоду, з ним було два чи три понятих. Він не бачив, щоб до ОСОБА_9 було застосовано фізичний або психологічний тиск з боку співробітників поліції, обвинуваченому нічого не пропонували, на стан здоров`я він не скаржився, також він не бачив на ньому ніяких тілесних ушкоджень. Під час слідчого експерименту ОСОБА_9 усе добровільно показував, проводилась відеозйомка. Після слідчої дії свідок підписав протокол. А вже після цього, коли вони знаходились у слідчому ізоляторі, обвинувачений розповідав, що під час допиту в поліції він сидів на ломі, співробітники поліції застосовували до нього фізичний та психологічний тиск.

Показання свідка ОСОБА_67 про те, що згодом, коли вони знаходились з ОСОБА_9 у слідчому ізоляторі, останній розповідав йому, що під час допиту співробітники поліції застосовували до нього фізичний та психологічний тиск, не можуть свідчити, що такий тиск дійсно був застосований відносно ОСОБА_9 , оскільки ці обставини свідок ОСОБА_64 об`єктивно самостійно не сприймав, а про них йому повідомив сам обвинувачений ОСОБА_9 , який є зацікавленим у спростуванні отриманих доказів, а тому створював умови для виникнення сумнів у достовірності та допустимості доказів.

120.Свідок же ОСОБА_68 під час судового розгляду пояснив, що в січні 2019 року він був понятим під час проведення слідчого експерименту в якомусь селі, назви якого він не знає, обставини вказаної слідчої дії він також не пам`ятає, відносно обвинуваченого ОСОБА_9 тиск з боку присутніх не чинився. Підпис у протоколі слідчого експерименту йому не належить.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_69 про те, що підпис у протоколі слідчого експерименті йому не належить, оскільки під час допиту він давав суперечливі, нещирі та непослідовні показання. Так, на початку допиту ОСОБА_70 взагалі заперечував те, що він приймав участь як понятий під час слідчого експерименту, але, згодом, після демонстрації йому відеозапису слідчого експерименту, на якому він був зафіксований, змінив свої показання та визнав факт прийняття ним участі в якості понятого під час цієї слідчої дії, та зазначив, що не пам`ятає її обставин.

Така поведінка свідка під час допиту явно вказує на його нещирість, яку суд пов`язує із загальним його негативним ставленням до правоохоронних органів, про що також свідчить те, що на час проведення допиту свідок ОСОБА_70 , які і обвинувачений ОСОБА_9 , утримувався у ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», оскільки відносно нього 21.01.2020 р. був ухвалений обвинувальний вирок, який на час допиту не набрав законної сили, за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст.190 КК, і йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років та шість місяців (т. 5 а.п. 36 38).

Але, в будь-якому разі, як було вище наведено, свідок ОСОБА_70 не надав свідчення про те, що під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 відносно останнього застосовувався тиск.

121.Судом також була допитана слідчий ОСОБА_59 , яка пояснила, що вона здійснювала досудове розслідування кримінального провадження про вбивства відносно ОСОБА_9 . Слідчий експеримент був проведений виключно за добровільного згодою ОСОБА_9 , відносно нього ніякий тиск не чинився, йому у присутності захисника були роз`яснені права, процес слідчої дії був записаний на відеозапис.

122.Про те, що обвинувачений ОСОБА_9 добровільно прийняв участь у слідчому експерименті також свідчать і дані додатку до протоколу слідчого експерименту у виді відеозапису, який був переглянутий безпосередньо судом під час судового провадження. З відеозапису випливає, що слідчий експеримент проводився за участю захисника, двох понятих. Перед слідчим експериментом слідчий роз`яснила обвинуваченому ОСОБА_9 його права, і він добровільно надав свою згоду на участь у цій слідчій дії. Також з відеозапису вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 не був наляканим, дезорієнтованим, на ньому не було видимих тілесних ушкоджень, про обставини події він показував вільно, на власний розсуд, орієнтуючись на місцевості.

123.Крім того, про об`єктивність даних, отриманих під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 також свідчить і висновок судово-психологічної експертизи №19-974 від 23.04.2019 р., відповідно до якого на наданих відеоматеріалах ОСОБА_9 на момент надання свідчень під час проведення слідчого експерименту в якості підозрюваного від 28.01.2019 р. перебував у звичайному емоційному стані, у нього немає будь-яких ознак надмірної пригніченості або збудження, він також не перебував у незвичайному емоційному стані, що могло б говорити про будь-який вплив на нього, що відобразилося в об`єктивності надання ним показань. Показання, які надав ОСОБА_9 при слідчому експерименті в якості підозрюваного від 28.01.2019 р., давалися останнім вільно і щиро. На наданих відеоматеріалах немає ознак здійснення на підозрюваного ОСОБА_9 психологічного впливу з боку осіб, які брали участь при проведенні слідчого експерименту від 28.01.2019 р. На наданому відеоматеріалі також немає ознак протиріч між вербальними та невербальними поведінковими проявами в ході комунікативної діяльності при проведенні з ОСОБА_9 слідчого експерименту (т. 3 а.п. 232 234).

124.При оцінці даних слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 суд також враховує і висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17, згідно якому приписи ч. 4 ст. 95 КПК про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів протоколом слідчого експерименту. Заперечення обвинуваченим у судовому засіданні відомостей, які слідчий, прокурор перевіряв або уточнював за його участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту. Легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому. Проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК.

125.Як було вище наведено, з дослідженого протоколу випливає, що слідчий експеримент за участю ОСОБА_9 проводився саме з метою та у формі відтворення дій, обстановки та обставин події, та відповідний протокол не посвідчує виключно проголошення обвинуваченим зізнання у вчиненні злочинів з метою його процесуального закріплення. При цьому слідчий експеримент був проведений з дотриманням встановленого порядку, із забезпеченням реалізації прав обвинуваченого як процесуальних гарантій. Так, з протоколу слідчого експерименту та додатку до нього у виді відеофіксації вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 добровільно взяв участь у ньому, йому були роз`яснені процесуальні права, була забезпечена участь його захисника. Про добровільність прийняття участі ОСОБА_9 у слідчому експерименті також свідчить і власноручно написана ним заява (т. 3 а.п. 244).

126.Більше того, обставини, про які вказав обвинувачений ОСОБА_9 під час слідчого експерименту, зокрема щодо розташування трупів та черговості завдання тілесних ушкоджень, збіглися з обставинами, встановленими під час огляду місця події, а також з виявленою на трупах кров`ю. Зокрема, на речах ОСОБА_19 виявлена кров останнього, на речах ОСОБА_22 кров останнього, а також кров вбитого перед цим ОСОБА_19 , а на речах ОСОБА_20 кров останньої та кров ОСОБА_19 та ОСОБА_22 , а також у якості домішок і кров ОСОБА_21 , яким ОСОБА_9 завдавав тілесні ушкодження перед ОСОБА_57 , а також кров і обвинуваченого ОСОБА_9 , у якого були тілесні ушкодження із зовнішньою кровотечою. Також механізм завдання тілесних ушкоджень потерпілим, описаний ОСОБА_9 під час слідчого експерименту, в цілому, співпадає з локалізацією тілесних ушкоджень, виявлених на трупах. Деякі незначні розбіжності щодо кількості тілесних ушкоджень, виявлених на трупах, та про які показав обвинувачений ОСОБА_9 , з урахуванням їх загальної кількості та стану сп`яніння обвинуваченого при тому, що в цілому локалізація смертельних тілесних ушкоджень співпадає, не може свідчити про непричетність ОСОБА_9 до злочинів. Ці обставини, а також кількість тілесних ушкоджень, різне розташування трупів на місці події, наявність крові на речах загиблих відповідно до черговості їм завдання тілесних ушкоджень безумовно свідчать про те, що тільки особа, яка вчинила замах на вбивство та вбивства, змогла би так докладно описати обставини та обстановку події. Саме тому у суду не залишається сумнівів у тому, що дані слідчого експерименту є об`єктивними та достовірними, і що саме обвинувачений ОСОБА_9 вчинив ці злочини.

127.З урахуванням викладеного, того, що слідчий експеримент за участю ОСОБА_9 був проведений у формі, що містить ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події, суд з урахуванням вищенаведеного правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17 (п. 124 вироку), вважає, що слідчий експеримент не слід розцінювати як допит, а тому відкидає посилання сторони захисну про його недопустимість як доказу з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК.

128.Отже, сукупність досліджених судом доказів вказує на те, що скарга ОСОБА_9 про неналежне поводження з ним під час досудового розслідування не знайшла свого підтвердження, а слідчий експеримент за його участю був проведений з дотриманням вимог чинного КПК, дані, що містяться у ньому, є об`єктивними та такими, що співвідносяться з іншими дослідженими судом доказами, а тому суд визнає їх допустимими та належними доказами.

129.Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про неналежне з ним поводження та про те, що на слідчому експерименті він показав усе так, як йому напередодні написали поліцейські, а він умисні вбивства та замах на умисне вбивство не вчиняв, суд пов`язує з обраною ОСОБА_9 позицією захисту з метою уникнути відповідальності за вчинені злочини.

Оцінка версії обвинуваченого ОСОБА_9 .
130.Як було вище наведено у п. 28 вироку обвинувачений ОСОБА_9 , заперечуючи свою причетність до замаху на вбивство та до вбивств, висунув версію про те, що, коли він прийшов на місце події, то усі потерпілі були мертвими, а сліди крові на його руках опинилися, у зв`язку з тим, що він перевіряв ознаки життя потерпілих.

131.Ухвалюючи рішення у цьому провадженні суд, керуючись принципом верховенства права, відповідно до ст. 8 КПК також враховує практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

132.Так, ЄСПЛ у рішенні від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України» зазначив, що «за змістом п. 1 ст. 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтовувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довід. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення» (п.п. 23 25). У справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 15 березня 2011 року ЄСПЛ також зазначив і про те, що «ігноруючи конкретний, доречний і важливий довід заявника, національні суди не виконують своїх зобов`язань за пунктом 1 статті 6 Конвенції (щодо мотивування судових рішень), незважаючи на те, що в контексті кримінального провадження вона є суворішою» (п. 280).

133.Саме тому, версії обвинуваченого ОСОБА_9 слід приділити особливу увагу та їй слід надати оцінку в світлі зібраних у провадженні доказів, а також слід встановити, чи не викликає вона розумний сумнів про причетність обвинуваченого до вчинених злочинів.

134.Так, під час вилучення у присутності захисника при затриманні ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 61 64), а також при подальшому огляду речових доказів відповідно до даних протоколу від 08.01.2019 р. на одязі ОСОБА_9 була виявлена велика кількість слідів крові, ще тоді, 08.01.2019 р. оглядом було встановлено, що куртка обвинуваченого ношена, рвана, місцями забруднена (т. 2 а.п. 100 102). При безпосередньому огляді вказаних речей під час судового розгляду встановлено, що речі рясно забруднені, у тому числі мали місце плями бурого кольору, і також встановлено, що куртка обвинуваченого ношена та рвана. Походження виявленої крові була встановлена шляхом проведення судових імунологічних експертиз №254 від 22.04.2019 р. (светр) (т. 3 а.п. 159 163) та №79 від 20.02.2019 р. (куртка, брюки та кросівки) (т. 3 а.п. 168 174).

На светрі обвинуваченого ОСОБА_9 були виявлені плями та помарки речовини бурого кольору овальної форми без чітких контурів, різних розмірів в загальній кількості 8 шт., в тому числі, спереду на лицьовій поверхні, зокрема пляма № 3 розмірами 14х11см, а також на обох рукавах. Кров у зазначених плямах належить загиблим ОСОБА_22 та ОСОБА_19 . Не виключене також змішування крові зазначених потерпілих з кров`ю ОСОБА_20 та обвинуваченого ОСОБА_9 , яким, зокрема належить кров у плямах на комірі светру обвинуваченого.

На всій поверхні куртки обвинуваченого ОСОБА_9 , під час експертного дослідження також було встановлено, що вона ношена та рвана, виявлені плями речовини бурого кольору, здебільшого овально-витягнутої форми без чітких контурів, різних розмірів (всього 17 об`єктів), в тому числі спереду та ззаду на лицевій поверхні, на обох рукавах спереду та ззаду, спереду на виворотній поверхні на відстані 38 см вгору на площі 30х8см більше десяти плям, а також на комірі. Кров, виявлена на куртці обвинуваченого, належить обвинуваченому ОСОБА_9 , а також ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_71 та ОСОБА_19 .

На брюках обвинуваченого ОСОБА_9 на передній та задній поверхні виявлені плями речовини бурого кольору без чітких контурів, різних розмірів в загальній кількості 9 об`єктів (№ № 18 26). Кров, виявлена на брюках обвинуваченого належить загиблим ОСОБА_71 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 .

На обох кросівках обвинуваченого ОСОБА_9 виявлені плями крові овально-витягнутої форми без чітких контурів у загальній кількості 4 об`єкти (№№ 27 30). Кров, виявлена на правому кросівку, належить загиблим ОСОБА_71 та ОСОБА_19 .

135.Більше того, належність слідів крові на куртці обвинуваченого обвинуваченому ОСОБА_9 та загиблій ОСОБА_20 , на брюках обвинуваченого загиблим ОСОБА_19 та ОСОБА_21 з імовірністю в 99,999999999 % встановлена висновком судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 34 від 26.03.2019 р. (т.3 а.п. 175 191).

136.На лівій руці обвинуваченого ОСОБА_9 виявлена кров, походження якої не виключене при змішуванні крові від всіх осіб, які проходять по справі ( ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 ), що встановлено даними висновку судово-медичної експертизи № 253 від 22.04.2019 р. (т. 3 а.п. 164 167).

137.Крім того, кров, яка з ймовірністю 99,9999% належить обвинуваченому ОСОБА_9 та загиблій ОСОБА_20 виявлена також і в піднігтьовому вмісті ОСОБА_9 з лівої руки, що підтверджується даними висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 11 від 28.02.2019 р. (т. 3 а.п. 200 209).

138.Отже, з урахуванням характеру вчинених ОСОБА_9 злочинів, чисельності завданих ним постраждалим тілесних ушкоджень, локалізації, кількості та розмірів плям та слідів крові на його речах та руках, очевидним є те, що виключається можливість виникнення у такій великій кількості (38 плям), у великих розмірах (зокрема, 14х11 см, 30х8 см) та у такому місці (зокрема, ззаду на лицьовій поверхні та на виворотній поверхні куртки) на його одягу та руках крові усіх потерпілих тільки в результаті перевірки ним ознак життя загиблих, коли він начебто їх виявив мертвими в будинку, про що він пояснив під час судового розгляду. Більше того, кількість слідів крові, значні розміри плям на речах обвинуваченого ОСОБА_9 , а також наявність крові ззаду на лицьовій поверхні та на виворотній поверхні його куртки, як раз свідчить про те, що вони опинилися на його одязі у такій кількості і локалізації саме внаслідок завдання ним тілесних ушкоджень постраждалим із застосуванням фізичної сили, тобто під час вчинення ним замаху на вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , вбивства останнього, а також вбивства ОСОБА_22 та ОСОБА_20 . Отже, виявлені сліди крові на речах обвинуваченого ОСОБА_9 , їх кількість, обсяг, площа та локалізація повністю спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_9 , надані ним під час судового розгляду, про те, що він не вчиняв вбивства потерпілих, а виявив їх вже мертвими та лише перевіряв їх ознаки життя, та у сукупності з даними про кількість та тяжкість завданих тілесних ушкоджень, про знаряддя їх завдання свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_9 діяв з умислом, направленим на вбивство постраждалих. Крім того, виявлені сліди крові на брюках та куртці обвинуваченого ОСОБА_9 , що належить постраждалому ОСОБА_21 , труп якого був виявлений на сходах підвалу, з урахуванням показань ОСОБА_9 , наданих під час судового розгляду, про те, що він бачив лише три трупи у кімнаті у будинку, а у підвал він не заходив та труп там не бачив, повністю спростовують версію ОСОБА_9 про те, що він замах на вбивство та вбивство не вчиняв, а виявив потерпілих вже мертвими та лише перевіряв ознаки їх життя. Виявлені сліди крові ОСОБА_21 на речах ОСОБА_9 достеменно свідчать про те, що між ними відбувся фізичний насильницький контакт із завданням тілесних ушкоджень, під час якого ОСОБА_9 здійснив замах на вбивство ОСОБА_21 . Висловлену під час судового розгляду версію обвинуваченим ОСОБА_9 суд пов`язує з обраним ним способом захисту з метою уникнути відповідальності за вчинені злочини.

139.З огляду на те, що куртка обвинуваченого виявилася рваною відразу після її вилучення 07.01.2019 р. ще під час її огляду 08.01.2019 р. (т. 2 а.п. 100 102), а згодом і під час експертного дослідження, що відображено у висновку №79 від 20.02.2019 р. в описі речових доказів дослідної частини (т. 3 а.п. 168 174), а усі інші речі обвинуваченого були цілими, не викликає у суду сумнівів про те, що вона і була такою при її вилученні, що спростовує посилання сторони захисту на те, що усі речі обвинуваченого були цілими до моменту їх вилучення.

140.Суд також не приймає до уваги й посилання сторони захисту на те, що рани на постраждалих не співпадають у повній мірі з порізами на їх речах, оскільки під час експертних досліджень вказаних речей постраждалих експертами проводилися експериментальні ушкодження із значною кількістю утворень наскрізних пошкоджень речей із застосуванням значної кількості знарядь у виді ножів та сокир, що вбачається з дослідних частин висновків експертів № 60 від 11.04.2019 р. (т. 2 а.п. 191 219), № 156 від 22.04.2019 р. (т. 2 а.п. 220 226), № 45 від 10.04.2019 р. (т. 2 а.п.227 249), №35 від 06.05.2019 р. (т. 3 а.п. 1 40), № 154 від 06.05.2019 р. (т. 3 а.п. 41 46), № 46 від 15.04.2019 р. (т. 3 а.п. 47 68), № 172 від 18.04.2019 р. (т. 3 а.п. 69 84). Саме це і пояснює невідповідність кількості та локалізації пошкоджень на речах постраждалих з кількістю та локалізацією тілесних ушкоджень на трупах постраждалих.

Щодо часу вчинення замаху на вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , вбивства останнього, а також вбивства ОСОБА_22 та ОСОБА_20 .
141.За версією сторони обвинувачення ОСОБА_9 почав вчиняти злочинні дії щодо замаху на вбивство та вбивства о 13:00 годині, замах на вбивство ОСОБА_21 вчинив о 13:10 годині, вбивство ОСОБА_19 о 13:15 годині, вбивство ОСОБА_22 о 13:20 годині, а вбивство ОСОБА_20 о 13:25 годині.

142.Однак, сукупність досліджених судом доказів дає підстави для висновку, що вказані злочинні дії були вчинені в інший час, в будь-якому разі не о 13:00 13:25 годині.

143.Судово-медичний експерт ОСОБА_72 , що виїжджав на місце події та проводив судово-медичні експертизи трупів ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 та ОСОБА_45 , з приводу розбіжностей у часі смерті загиблих під час судового розгляду пояснив, що під час складання висновку експерта час настання смерті зазначається орієнтовано, залежно від стану людини, обставин в яких настала смерть. У даному випадку у часі настання смертей теж можуть бути розбіжності, тому що загиблі заходилися у приміщенні, були вдягнені та у всіх була різна ступінь ушкоджень. Він не фіксує, коли було вчинено злочин. Також експерт пояснив, що на час фіксування смерті впливає тривалість огляду місця події, тому що спочатку описується місцеположення трупів, розташування, одяг, ушкодження на трупах, крім того, температура впиває на показники трупних явищ, закляття, трупних плям. Чим більше проміжок часу з моменту настання смерті до моменту її фіксування, тим більше не чіткість даних щодо встановлення, виникнення та відновлення трупних явищ, розбіжності у часі можуть складати вісім годин, що він спостерігав з власного досвіду.

Що стосується часу настання смерті загиблих, то висновками судово-медичних експертиз від 15.02.2019 р. № 10/14-2019, №9/11-2019, № 11/12-2019, № 12/13-2019 встановлено, що смерть настала, відповідно, ОСОБА_19 в період часу з 15:09 до 21:09 години; ОСОБА_22 в період часу з 16:04 до 22:04 години; ОСОБА_21 в період часу з 14:43 до 20:43 години; ОСОБА_20 в період часу з 14:43 до 16:43 години. Експерт також пояснив, що час настання смерті загиблих, згідно тих ушкоджень, які були їм нанесенні, може коливатися ще на 30 40 хвилин в різні боки відносно встановленого у висновках часу. Експерт підтримав свої висновки, але не виключив, що настання смерті може змінюватись в залежності від раніше зазначених факторів, тобто він не виключає, що смерть постраждалих також могла настати і о 13:00 годині.

144.Але, враховуючи дані телефонних з`єднань, а саме те, що загиблий ОСОБА_19 в період часу з 13:11 по 13:50 годину сім разів телефонував свідку ОСОБА_73 та о 13:11 і о 13:33 годині дзвінки були тривалими по 52 та 26 секунд, відповідно, а останній хоча і був нетривалим, але вихідним дзвінком о 13:50 годині, що випливає з інформації про телефонні з`єднання (п. 51 вироку, т. 2 а.п. 147, 159 166) та з показань свідка ОСОБА_73 (п. 37 вироку), а також дані судово-медичних експертиз про час смерті усіх потерпілих ( ОСОБА_21 в період часу з 14:43 до 20:43 години, ОСОБА_19 в період часу з 15:09 до 21:09 години, ОСОБА_22 в період часу з 16:04 до 22:04 години, ОСОБА_20 в період часу з 14:43 до 16:43 години), то очевидним є те, що замах на вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , вбивство останнього, а також вбивство ОСОБА_22 та ОСОБА_20 не могли бути вчинені в період з 13:00 до 13:25 години, про що зазначено в обвинувальному акті.

145.Про те, що злочини не могли були вчинені ОСОБА_9 в період з 13:00 до 13:25 години також свідчать і показання свідка ОСОБА_32 про те, що в той день його брат обвинувачений ОСОБА_9 приходив до нього додому в період часу з 12:00 до 14:00 години, при цьому крові на його речах він не бачив (п. 39 вироку), показання свідка ОСОБА_27 про те, що він в той день близько 14:00 години розмовляв по телефону із загиблою ОСОБА_20 (п. 36 вироку), а також показання свідка ОСОБА_41 про те, що ОСОБА_9 у той день приходив до нього приблизно о 15:30 16:00 годині, при цьому на ньому не було слідів крові та ран (п. 38 вироку).

146.Крім того, як пояснив обвинувачений ОСОБА_9 під час судового розгляду, коли він вдруге у другій половині дня прийшов у будинок ОСОБА_19 , то в кімнату трохи пробивалося денне світло. З урахуванням цих пояснень, а також пояснень свідка ОСОБА_32 про те, що обвинувачений приблизно в період з 12:00 до 14:00 годині приходив до нього, свідка ОСОБА_41 про те, що ОСОБА_9 приходив до нього близько о 15:30 16:00 годині, є сумнівними показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що коли він прийшов на дачу ОСОБА_41 , до якої йшов близько однієї години, то проспав там три чотири години, після чого прокинувся ввечері, та знов близько однієї години йшов до будинку ОСОБА_19 , де виявив трупи вбитих. На думку суду, враховуючи час необхідний для досягнення різних помешкань свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_32 , ОСОБА_41 та потерпілого ОСОБА_19 , до деяких обвинувачений приходив декілька разів, то показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він три чотири години, до вечора, спав на дачі ОСОБА_41 , до якої добирався по одній годині, є неправдивими, наданими обвинуваченим з метою забезпечити собі алібі та його відсутність на місці події під час вбивства потерпілих.

147.З урахуванням показань ОСОБА_41 про те, що ОСОБА_9 приходив до нього близько о 15:30 16:00 годині, на думку суду, є відповідними показання ОСОБА_9 в тій частині, що коли він вдруге прийшов до будинку постраждалого ОСОБА_19 , то в кімнату трохи пробивалося денне світло. Згідно загальновідомій інформації, захід сонця 06.01.2019 р. відбувся о 16:11 годині. З урахуванням цього, даних судово-медичних експертиз про час смерті усіх потерпілих, а також показань судово-медичного експерта ОСОБА_74 про те, що час смерті був встановлений приблизно та він може відрізнятися в різні боки на 30 40 хвилин, то суд доходить висновку, що замах на вбивство ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , вбивство останнього, а також вбивство ОСОБА_22 та ОСОБА_20 мало місце близько 16:00 години, але більш точний час встановити не виявляється за можливим.

148.У зв`язку з викладеним час вчинення ОСОБА_9 замаху на вбивство та вбивство слід уточнити у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Щодо осудності обвинуваченого ОСОБА_9 .
149.Відповідно до даних амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 69 від 26.02.2019 р., ОСОБА_9 в період часу, що відноситься до вчинення кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, виявляв клінічні ознаки «Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, активна залежність», що відповідає діагностичним критеріям рубрики F10.24 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду, які за глибиною та ступенем виразності не досягали психотичного рівня та не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За матеріалами кримінального провадження та за поясненнями самого ОСОБА_9 , до часу вчинення кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, він знаходився у стані простого (не паталогічного) алкогольного сп`яніння амнестичної форми. Однак його дії не були обумовлені будь-якими переживаннями психотичного рівня (марення, галюцинації), якісно порушеною свідомістю, тому він був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_9 також не страждає на хронічний психічний розлад, недоумство, інший хворобливий стан психіки, виявляє клінічні ознаки «Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності, в даний час утримання, в умовах, що виключають вживання» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F10.21 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), який за глибиною та ступенем виразності не досягає психотичного рівня та не позбавляє його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_9 може приймати участь у слідчих діях та предстати перед судом. За своїм психічним станом ОСОБА_9 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 3 а.п. 227 231).

150.Тому суд визнає ОСОБА_9 осудним та таким, що підлягає кримінальній відповідальності.

Узагальнюючий висновок
151.Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 поза розумним сумнівом у вчинені ним кримінальних правопорушень, та, діючи згідно ст. 337 КПК в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а також з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав обвинуваченого ОСОБА_9 і його основоположних свобод, виходячи за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, що покращує становище обвинуваченого ОСОБА_9 , кваліфікує його дії за:

ч. 3 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення;

ч. 2 ст. 125 КК, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК, як незакінчений замах на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті двом особам, оскільки він з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця;

ч. 1 ст. 115 КК, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині;

п. 13 ч. 2 ст. 115 КК, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116 118 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
152.Обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд не вбачає.

153.До обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд відносить вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК також і рецидив злочинів, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 вчинив нові вказані умисні злочини, маючи судимість за умисні злочини за ч. 3 ст. 185 КК.

Мотиви призначення покарання
154.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

155.Суд враховує, що відповідно до ст.ст. 3, 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

156.Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив умисний кримінальний проступок, умисний тяжкий злочин та декілька умисних особливо тяжких злочинів проти життя декількох осіб. Умисна форма вини, мотив і мета, спосіб, особливості та обставини вчинення ОСОБА_9 декількох умисних особливо тяжких злочинів проти життя декількох осіб протягом короткого проміжку часу, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали внаслідок цих злочинів у виді смерті декількох осіб, свідчать про надмірну небезпеку ОСОБА_9 для суспільства та значно підвищують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів.

157.За місцем проживання ОСОБА_9 характеризується негативно, як такий, що за місцем проживання часто влаштовував п`яні дебоши та бійки із співмешканкою ОСОБА_20 , із сусідами часто знаходився у конфліктних відносинах (т. 4 а.п. 179). Згідно медичній довідці ОСОБА_9 на обліку лікаря-нарколога та лікарня-психіатра не перебуває (т. 4 а.п. 175).

158.Конституційний Суд України в абз. 5 п/п. 4.1. п. 4. Рішення від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

159.Таким чином, застосування державою найтяжчого виду покарання довічного позбавлення волі обумовлюється принципом соціальної доцільності, а також принципом співмірності відповідальності вчиненому злочину.

160.Отже, з урахуванням даних про особу ОСОБА_9 , зокрема, його негативної характеристики з місця проживання, відсутності обставин, які пом`якшують його покарання, наявності двох обставин, що обтяжують його покарання (вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння, а по злочинам про вбивства також і рецидив злочинів), особливо високий ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали внаслідок цих кримінальних правопорушень у виді смерті чотирьох осіб, надмірну небезпечність ОСОБА_9 для суспільства, а також того, що останній, маючи дві непогашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, за які відбував реальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк, знов вчинив тяжкий умисний злочин також проти власності, та в той час, коли на розгляді в суді вже перебувало кримінальне провадження відносно нього за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125 КК, протягом короткого проміжку часу вчинив чотири особливо тяжких злочини проти життя чотирьох осіб, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог КК та передбачених ним санкцій виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. У зв`язку з цим, виходячи з принципів соціальної доцільності та співмірності відповідальності вчиненим злочинам, з урахуванням особливо високого ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали внаслідок цих кримінальних правопорушень у виді смерті декількох осіб, надмірну небезпечність ОСОБА_9 для суспільства, а також декількох епізодів злочинів за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК, йому необхідно призначити покарання за санкцією вказаної частини статті КК саме у виді довічного позбавлення волі, оскільки призначення менш суворого покарання у виді позбавлення волі на певний строк не досягне мети його застосування. Разом з цим суд вважає, що вказані обставини дають підстави для призначення покарання за ч. 2 ст. 125 КК у виді обмеження волі, а за вчинення інших злочинів у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкцій.

161.При цьому, у зв`язку з призначенням ОСОБА_9 покарання за п. 13 ч. 2 ст.115 КК у виді довідного позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень слід визначити йому в силу ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
162.Судом встановлено, що ОСОБА_9 був затриманий у даному кримінальному провадженні 07.01.2019 р., що підтверджується відповідним протоколом (т. 1 а.п. 61 64), та досі перебуває під вартою у зв`язку з тим, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 10.01.2019 р. відносно нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою (т. 1 а.п. 61 64), строк якого продовжувався у встановленому порядку та спливає 23 листопада 2020 року. З метою виконання вироку, а також з метою запобігання спробам переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за доцільним продовжити строк тримання ОСОБА_9 під вартою до набрання вироком законної сили.

Тому в силу вимог ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення з 07 січня 2019 року до набрання вироком суду законної сили має бути зараховане у строк покарання ОСОБА_9 у виді довічного позбавлення волі з розрахунку день за день.

163.Згідно ч. 4 ст. 174 КПК, з набранням вироком законної сили слід скасувати арешти, накладені на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 10.01.2019 р. (т. 2 а.п. 87 90), та в силу п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК два кухонних ножи, три сокири слід повернути законному володільцю, а саме потерпілій ОСОБА_17 (матері загиблого ОСОБА_19 ); інші речі та предмети, вилучені 07.01.2019 р. під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , в силу п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК необхідно знищити, як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане. Також підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 15.01.2019 р. (т. 4 а.п. 31 33) на мобільний телефон марки «Samsyng GT-E1200» з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вилучений під час огляду речей ОСОБА_20 , який їй належить, та який в силу п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК слід повернути законному володільцю, а саме її батькові потерпілому ОСОБА_14 . Крім того, також слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 10.01.2019 р. (т. 4 а.п. 37 39) на речі, які вилучені під час затримання та належать обвинуваченому ОСОБА_9 , які в силу п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК слід йому повернути.

164.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_9 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи № 16Е від 16.02.2018 р. в сумі 715 грн (т. 5 а.п. 219), судової експертизи волокнистих матеріалів і виробів з них від 20.02.2019 р. №46-Ф у сумі 1 144 грн (т. 3 а.п. 221), судово-психологічної експертизи № 19-974 від 23.04.2019 р. у сумі 4 710 грн (т. 3 а.п. 235), судової трасологічної експертизи № 71-Д від 30.01.2018 р. у сумі 1 716 грн (т. 4 а.п. 93, 95 108), а всього з ОСОБА_9 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати у загальному розмірі 8 285 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК, та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

за ч. 2 ст. 125 КК у виді обмеження волі на строк один рік;

за ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк десять років;

за ч. 1 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк дванадцять років;

за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК у виді довічного позбавлення волі.

2.На підставі ст. 70 КК ОСОБА_9 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

3.Строк тримання ОСОБА_9 під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

4.Строк покарання ОСОБА_9 у виді довічного позбавлення волі обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, тобто з 07 січня 2019 року, зарахувавши йому таким чином в силу ч. 5 ст. 72 КК строк попереднього ув`язнення у строк покарання, виходячи з розрахунку день за день.

5.З набранням вироком законної сили скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 10.01.2019 р. (т. 2 а.п. 87 90), та вилучені 07.01.2019 р. під час проведення огляду місця події за адресою: с.Комишівка, вул. Шевченка, буд. 3:

два кухонних ножи, вилучені на столі у приміщенні кухні; три сокири, вилучені на підлозі перед входом до кухні на столі перед входом до кухні та у підсобному приміщенні сараю, повернути потерпілій ОСОБА_17 ;

речі трупу ОСОБА_56 : дублянку коричневого кольору, светр сіро-чорного кольору, светр темного кольору, джинси сині, спортивні штани сині, пара шкарпеток чорного кольору; речі трупу ОСОБА_21 : куртку синю, светр темного кольору, джинси сині, спортивні штани сині, футболку, пару шкарпеток чорного кольору; речі трупу ОСОБА_20 : пухову куртку темно-зеленого кольору, жилет клітчатий рожевого кольору, светр рожевий джинси синього кольору, шкарпетки світлого кольору; речі трупу ОСОБА_19 : куртку чорного кольору, светр сіро-чорного кольору, светр білого кольору, дві пари спортивних штанів синього кольору, пару шкарпеток чорного кольору; пошкоджений (розрубаний) пульт дистанційного керування для телевізору; пошкоджений (розрубаний) мобільний телефон «Нокіа» не в робочому стані; наволочку зі слідами речовини бурого кольору; кухонний рушник зі слідами речовини бурого кольору, знищити.

6.З набранням вироком законної сили скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 15.01.2019 р. (т. 4 а.п. 31 33), та мобільний телефон марки «Samsyng GT-E1200» іmei: НОМЕР_12 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_14 .

7.З набранням вироком законної сили скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 10.01.2019 р. (т. 4 а.п. 37 39), та мобільний телефон марки «Нокіа» imei: НОМЕР_13 з сім-карткою оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 ; светр синього кольору із биркою «Egado`s», на ворітнику якої спереду є нашарування речовини бурого кольору; кросівки білого кольору «Bona»; шапку в`язану чорного кольору «Resail» на внутрішній поверхні якої є сліди речовини бурого кольору; штани чорного кольору «Jonker» на штанинах спереду є сліди нашарування речовини бурого кольору; шкарпетки сірого кольору; куртку чорного кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_9 .

8.Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в загальному розмірі 8 285 (вісім тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень.

9.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_9 , який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

10.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

11.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3