Справа № 185/5696/20
Провадження № 1-кп/185/614/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000646 від 16 квітня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Павлограді, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участі:
прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 16 квітня 2020 року близько о 16 години 50 хвилин знаходився біля будівлі, що розташована за адресою: м. Павлоград, вул. Соборна, 127, а саме на березі річки Вовча, де в очереті біля місця риболовлі, побачив поліетиленовий пакет, в якому знаходилося п`ять паперових та один полімерний згортки, обмотані резиновою мотузкою, вмістом яких була подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору загальною масою 28,166 г., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06 травня 2000 року (із змінами та доповненнями) заборонений, канабісом.

Переконавшись в тому, що у шести виявлених згортках міститься подрібнена речовина зеленого кольору, яка є саме канабісом, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання, без мети збуту.

Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільного небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись на березі річки Вовча в м. Павлоград, в цей же час, підняв з землі та поклав зазначені згортки до своєї сумки, що знаходилася при ньому, тим самим незаконно придбав та в порушення визначеної в ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року заборони на зберігання наркотичних засобів, почав незаконно зберігати наркотичний засіб при собі в особистих речах без мети збуту.

В подальшому, ОСОБА_3 , проходячи повз будинок № 21 по вул. Центральній, м. Павлограда о 18 годині 40 хвилин був зупинений працівниками поліції, яким в ході поверхневої перевірки, проведеної в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» в присутності понятих, ОСОБА_3 добровільно видав знайдені ним п`ять паперових та один поліетиленовий згортки, в яких знаходилася подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, загальною масою 28,166 г., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 25,454 г.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою (в перерахунку на суху речовину) 25,454 г.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
25 серпня 2020 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання разом з обвинувальним актом.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією дій, саме за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту і визнає обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 у за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок, призначивши обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, зазначивши, що згоден з узгодженим покаранням. Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 25 серпня 2020 року і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 1307 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 серпня 2020 року укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1307 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: п`ять паперових та один поліетиленовий згортки, в яких знаходиться подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, загальною масою 28,166 г., в перерахунку на суху речовину становить 25,454 г., передану до камери схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція 000832 знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1