Справа № 755/7049/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2020 р. року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2020 року за № 0000126 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-технічною освітою, вдівця, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ

09.11.2020 року, на підставі положень ст. 468 КПК України, між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 13 березня 2020 року з одного боку та підозрюваним в цьому провадженні ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 з іншого боку, було укладено угоду про визнання винуватості, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим суд, на виконання вимог ст. 474 КПК України невідкладно перейшов до її розгляду.

Ухвалою суду, згідно ст. 316 КПК України, призначено судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні на розгляд поставлено питання щодо безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачений, в судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останнім, визначені ст. 476 КПК України.

Так, прокурор та захисник, кожен окремо, в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Суд заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та закону приходить до наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 205-1 КК України визнаючи, шляхом укладення останньої, доведеним, що: ОСОБА_3 у квітні 2019 року, точний день та час досудовим розслідуванням не встановлені, перебуваючи поблизу станції метро «Дарниця» в м. Києві, отримав пропозицію від невстановленої слідством особи чоловічої статі щодо внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, і в подальшому проведення реєстрації на його ім`я ТОВ «Авіста і К» ().

Після цього у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, відповідно до якого ОСОБА_3 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою чоловічої статі, погодився підписати реєстраційні документи ТОВ «Авіста і К» (), стати засновником та директором в одній особі та зареєструвати на своє ім`я ТОВ «Авіста і К»

(), після чого передати реєстраційні документи для проведення перереєстрації цієї юридичної особи невстановленій в ході розслідування особі чоловічої статі.

Так, відповідно до частини 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» № 755-IV чинного станом на момент вчинення кримінального правопорушення визначено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;

2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою;

5) відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку) - у разі внесення змін до складу керівних органів;

7) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;

8) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі;

9) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта - у разі внесення змін, пов`язаних із внесенням даних про юридичну особу, правонаступником якої є зареєстрована юридична особа;

10) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.

У свою чергу, ОСОБА_3 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, надав невстановленій слідством особі чоловічої статі, копії власного паспорту громадянина України (№ НОМЕР_1 , дата видачі 05.09.2017, орган що видав 8027) та реєстраційного номеру облікової картки платника податків (РНОКПП НОМЕР_2 ) для виготовлення реєстраційних документів ТОВ «Авіста і К» ().

На підставі цих документів невстановлена слідством особа чоловічої статі, у невстановленому досудовим розслідуванням місці виготовила Рішення №02/04 Єдиного учасника ТОВ «Авіста і К» () від 02.04.2019 та Статут ТОВ «Авіста і К» () (нова редакція) від 02.04.2019, в яких ОСОБА_3 був зазначений як учасник підприємства та призначений на посаду директора.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 відповідно до попередньої домовленості із невстановленою слідством особою чоловічої статі, зустрівся в квітні 2019 року у невстановлений час та дату на майданчику ресторану МакДональдс, який розташований за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 27 виконав свій підпис в графі «Учасник» в Рішенні №02/04 Єдиного учасника ТОВ «Авіста і К» () та у графі «Учасник» в Статуті ТОВ «Авіста і К» () від 02.04.2019 чим надав юридичну силу вищевказаним документам, в які внесені неправдиві відомості, а саме:

- в Рішенні №02/04 Єдиного учасника ТОВ «Авіста і К» () зазначено, що місцезнаходження підприємства змінено на: м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 11 Б, проте воно офісного та інших приміщень не мало та не використовувало, за вказаною адресою підприємство не знаходилось;

- в Рішенні №02/04 Єдиного учасника ТОВ «Авіста і К» () зазначено, що ОСОБА_3 є кінцевим бенефіціарним власником (засновником), проте фактично наміру ставати кінцевим бенефіціарним власником (засновником) підприємства ОСОБА_3 не мав, в подальшому правами кінцевого бенефіціарного власника (засновника) підприємства не користувався та обов`язки не виконував;

- в Статуті ТОВ «Авіста і К» () від 02.04.2019 зазанчено, що ОСОБА_3 є єдиним учасником підприємства, проте фактично наміру ставати єдиним учасником підприємства ОСОБА_3 не мав, в подальшому правами єдиного учасника підприємства не користувався та обов`язки не виконував;

- в Статуті ТОВ «Авіста і К» () від 02.04.2019 зазначено, що часткою в статутному капіталі у розмірі 1 034 000 грн., що становить 100% статутного капіталу підприємства володіє ОСОБА_3 , однак ОСОБА_3 не вносив грошові кошти чи будь-яке інше майно до статутного капіталу підприємства, в управління його не приймав.

Після підписання Рішення №02/04 Єдиного учасника ТОВ «Авіста і К» () та Статуту ТОВ «Авіста і К» () від 02.04.2019 ОСОБА_3 передав зазначені документи невстановленій слідством особі чоловічої статі, розуміючи, що вони будуть подані до державного реєстратора для подальшої державної реєстрації підприємства, відповідно до спільного з невстановленою особою чоловічої статі, умислу.

При невстановлених слідством обставинах 03.04.2019 у невстановлений досудовим розслідуванням час, невстановлена особа здійснила державну реєстрацію змін щодо засновників та директора ТОВ «Авіста і К» () та постановку цього ж дня у невстановлений досудовим розслідуванням час ТОВ «Авіста і К» () на податковий облік на підставі підроблених спільно з ОСОБА_3 документів.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, оскільки він своїми умисним діями, які виразились у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті проступку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений кримінальний проступок, а саме: за ч. 2 ст. 205-1 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд погоджується з угодженим сторонами покаранням, оскільки ч. 1 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив даний злочин до прийняття Закону України № 361-ІХ від 06.12.2019 року, яким внесено зміни до санкції ч. 2 ст. 205-1 КК України та дія якого на даний час погіршує становище обвинуваченого, що на час судового розгляду кримінального провадження визнано проступком.

Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої судом не встановлено.

Безпосередньо в самій угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином судом, у судовому засіданні, встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

Згідно ч. 5 ст. 469 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Цивільний позов відсутній.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 376, 468-469, 472, 473-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , який на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України наділений повноваженнями у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 2 ст. 473 КПК України до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити сторонам.

Суддя: