ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3399/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" вересня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Дарницького УПГУНП в м. Києві ОСОБА_7 ,у кримінальному провадженні № 0003723 від 14.07.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не одружений, на утриманні осіб немає, ФОП, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, державні нагороди та пільги відсутні, не депутат, проживає за адресою: АДРЕСА_1
ВСТАНОВИВ:
29.09.2020 слідчий звернувся до суду з вище вказаним клопотання, погодженим з прокурором посилаючись на те, що 25.09.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він своїми умисними діями, вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом заяви про вчинення злочину; допитів потерпілого, свідків, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими матеріалами справи у їх сукупності. Крім того, мають місце ризики того що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, що може спонукати його до втечі, а також продовжити злочинну діяльність. Вчините інше кримінальне правопорушення з корисливих мотивів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний та захисник просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу, посилаючись на те, що підозрюваний раніше не судимий, має родину мати та молодших брата та сестру, працює не офіційно і допомагає матері в утриманні дітей, позитивно характеризується з попереднього місця роботи, що підтверджує міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а також його позитивну репутацію. Що стосується підозри, то докази обґрунтованості останньої відсутні. Підозрюваний також пояснив, що з дозволу потерпілого взяв покататися мопед, одночасно потерпілий попросив його відчужити, що і зробив підозрюваний. Потерпілий не погодився з ціною, яку підозрюваний отримав від продажу майна і вимушений був сплатити 8000 грн. потерпілому із власних коштів.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбаченіпунктами 1та2 частини першоїцієї статті, але не доведе обставини, передбаченіпунктом 3 частини першоїцієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятоюташостоюцієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення у незаконному заволодінні транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, підтверджується протоколом заяви про вчинення злочину; допитів потерпілого, свідків, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в ізоляції відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про тимчасову ізоляцію з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (Selcuk проти Туреччини, § 34; Matznetter проти Австрії, § 9).

Відсутність роботи або сім`ї не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (Sulaoja проти Естонії, § 64).

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі. Разом з тим, підозрюваний є раніше не судимий, має родину: мати та молодших брата та сестру щ якими проживає разом, працює не офіційно і допомагає матері в утриманні дітей, позитивно характеризується з попереднього місця роботи, що підтверджує міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а також його позитивну репутацію.

Враховуючи те, що слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні в обґрунтування клопотання посилається як на єдину підставу наявності ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України це на тяжкість покарання, слідчий суддя вважає, що наявність ризику втечі прокурором не доведено.

Що стосується можливості вчинення підозрюваним іншого злочину, то враховуючи категорію останнього в якому підозрюється ОСОБА_9 , обставини кримінального правопорушення, відсутність наразі у підозрюваного постійного, офіційного джерела доходу, ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України має місце, проте ступень останнього є низьким.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечиться виконання підозрюваний процесуальних обов`язків.

Згідно статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, є обґрунтованим забезпеченням кримінального провадження, з урахуванням особи підозрюваної і будуть дієвими для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,

ст. ст. 177, 178, 179, 193-196, 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, починаючи з 30.09.2020 із покладенням обов`язків протягом визначеного строку прибувати до слідчого, прокурора або за першою вимогою; не відлучатися за межі міста Києва та Київській області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.

Повідомити підозрюваного письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням запобіжного заходу на період досудового розслідування покласти на слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: