УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)»,

встановив:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, посилаючись на те, що він вину у скоєному злочині визнав.
Засуджений у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду подання, подав заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.
Представник ДУ «ЖВК (№4)» у вирішенні питання поклався на розсуд суду.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 22.08.2013 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 грн.

Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 04.12.2015 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 389 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 22.08.2017 ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Початок строку: 04.01.2018. Кінець строку: 04.01.2022. Відбув 2/3 покарання: 04.09.2020.

Засуджений у місцях позбавлення волі з 04.01.2018. За час тримання в державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» характеризувався посередньо, порушень режиму не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 13.01.2018 відбуває покарання в державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)». За час відбування покарання зарекомендував себе задовільно. По прибуттю був працевлаштований робітником на дільниці «Сушка». До праці ставився сумлінно. Два рази був заохочений адміністрацією колонії.
27.01.2020 переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації. Був працевлаштований робітником дільниці соціальної реабілітації, залучався до контрагенських робіт. До праці ставився сумлінно. Порушень режиму тримання не допускав, стягнень не мав. Один раз заохочувався правами начальника колонії.
12.06.2020 переведений з дільниці соціальної реабілітації до дільниці ресоціалізації за власним бажанням. Працевлаштований на виробництві колонії на дільниці розпиловки деревини. До праці ставиться задовільно, виконує змінні завдання під контролем адміністрації.
16.09.2020 отримав стягнення за допущене порушення в виді суворої догани. Стягнення не погашене і не скасоване.

18.09.2020 на спільному засіданні комісії ДУ «ЖВК (№4)» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі засудженому було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, оскільки він не довів свого виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи, наявність нескасованого і непогашеного стягнення, посередню характеристику, застосування до нього умовно-дострокового звільненя суд вважає передчасним, оскільки його поведінка не є сумлінною.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1