У Х В А Л А Справа № 200/9949/16-к

Провадження № 1-кс/932/2117/20

28 квітня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі представника власниці майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2020 року до суду надійшло клопотання представника власниці майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , у якому він прохає скасувати арешт із будинку АДРЕСА_1 .

Необхідність зняття арешту обґрунтовує наступним чином. СУ ГУ НП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000769, що відкрито 28 вересня 2015 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 23 жовтня 2015 року за заявою ОСОБА_5 до ЄРДР під № 0000836 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та того ж дня об`єднано це кримінальне провадженні із іншим, під № 0000769. У межах кримінального провадження № 0000769 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 11 листопада 2015 року в цьому кримінальному провадженні слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська накладено арешт на майно ОСОБА_4 будинок АДРЕСА_1 . Арешт на майно накладено у відсутність власника майна. 05 травня 2016 року прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000836, що відкрито 23 жовтня 2015 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України. Підставою закриття справи визначено недостатність доказів для доведення вини особи у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, а також вичерпання можливостей із отримання нових доказів. Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, прокурор не вирішив питання про скасування арешту майна підозрюваної. Внаслідок того, що кримінальне провадження закрито, а арешт з майна не знято, права ОСОБА_4 , як власниці майна, існуючим обтяженням майна продовжують порушуватись. Так, ОСОБА_4 позбавлена можливості відчужити майно чи розпорядитись ним в інший спосіб. Недоторканість права власності гарантована як нормами Конституції України, КПК України, так і конвекційними нормами. Після припинення кримінального переслідування втручання у право власності ОСОБА_4 , набуло ознак свавільного характеру. Спираючись на низку рішень ЄСПЛ, практику Верховного Суду щодо юрисдикції судів при вирішенні питання про скасування арешту майна, що накладений у межах кримінального провадження, звернувся до слідчого судді із цим клопотанням.

Представник власниці майна у судовому засіданні клопотання підтримав та прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що після закриття кримінального провадження, існування обтяження майна є протиправним та таким, що порушує право ОСОБА_4 на мирне володіння майном.

Прокурор та слідчий належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явились, письмових заяв та клопотань суду не надали. Представник власниці майна не заперечував проти розгляду клопотання у відсутність слідчого та прокурора.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлено, що СУ ГУ НП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000769, що відкрито 28 вересня 2015 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Це кримінальне провадження було об`єднаним із кримінальним провадженням № 0000836, що відкрито 23 жовтня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_5 про вимагання службовими особами КП «Спеціалізована Агенція Ритуал» Павлоградської міської ради неправомірної вигоди у сумі 4 000 гривень, за виділення місця для поховання на закритому кладовищі у м. Павлограді. 07 листопада 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України. Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2015 року по справі № 200/24220/15-к, по кримінальному провадженню № 0000769, накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , власницею якого є ОСОБА_4 . Підставою арешту майна слідчим суддею вказано необхідність забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_4 , як підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Постановою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 05 травня 2016 року кримінальне провадження № 0000836, що відкрито 23 жовтня 2015 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, закрито у зв`язку із недостатністю доказів для доведення вини особи та внаслідок вичерпання можливості їх отримання, тобто на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Внаслідок того, що кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України закрито, власницею майна втрачено процесуальний статус підозрюваної. Через те, що ОСОБА_4 вже не є підозрюваною по справі, приходжу до висновку про те, що на сьогоднішній день необхідність в арешті її майна відпала, що є підставою для задоволення клопотання. Так, оскільки ОСОБА_4 вже не є підозрюваною, до неї не може бути застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна підозрюваного, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання (п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України). З цих підстав, майно ОСОБА_4 підлягає звільненню з під-арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 174, 369, 371-372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2015 року по справі № 200/24220/15-к, провадження № 1-кс/200/10192/15 на будинок АДРЕСА_1 , власницею якого є ОСОБА_4 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1