Справа № 450/1182/20 Провадження № 1-кп/450/287/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, поданого по кримінальному провадженню №0000238, по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0000238, внесеному до ЄРДР 28.02.2020 року, щодо ОСОБА_4 , відносно якого ухвалою суду від 18.06.2020р. обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням грошової застави , на строк 60 днів.

По справі проведено підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду на 07.08.2020 р., однак судове провадження не може бути завершено до спливу зазначеного 60-денного строку, оскільки судовий розглядь не розпочато.
07.08.2020р. прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, з визначенням грошової застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160,00 грн., яке підтримав в судовому засіданні .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, в період з 27 лютого по 06 червня 2020 року, вчинив вісім крадіжок особистого майна громадян, в тому числі шляхом проникнення в житлові приміщення, спричинивши потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму понад 15 тис. грн., обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та якому оголошено про підозру у вчиненні інших злочинів, зокрема, за ч.2 ст.185, ч.1 ст.395 КК України, у зв`язку з чим існують ризи, що обвинувачений, який ніде не працює, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, та що зазначені ризики, які були раніше підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися. Менш суворі запобіжні заходи на думку прокурора є недостатніми для забезпечення обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Захисник і обвинувачений відносно задоволення клопотання заперечили, в задоволенні якого просять відмовити. Вважають, що зазначені прокурором ризики нічим не підтверджені, та в разі задоволення клопотання , просять зменшити розмір застави, про який клопоче прокурор, до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, заслухавши думку учасників судового засідання суд , вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.
За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст.331 КПК України під час судового розгляду суд , незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку, та за наслідками розгляду цього питання своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює або продовжує строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів проти власності , які являються тяжкими злочинами, якому повідомлено про підозру у вчиненні інших аналогічних злочинів, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення нових злочинів, а відтак існують підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду та вчинити нові кримінальні правопорушення. Тому наявні всі підстави для продовження застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням грошової застави, оскільки ризики, які були раніше підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч.5 ст.182 та п.5 ч.2 ст.183 КПК України, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України.
При цьому у відповідності до вимог ст. 183 КПК України, з врахуванням майнового стану обвинуваченого, розміру спричиненої шкоди та зазначених ризиків, слід визначити розмір застави 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52 550,00 грн.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.176-178,182-183,199,331,392 КПК України суд,-

п о с т а н о в и в:

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів , з визначенням грошової застави у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52 550,00 грн.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду в розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою , прокурора, суду за першим викликом;

-не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій пасторт для виїзду за кордон, інші документи, щодають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обовязки, повязані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії, а саме 07 жовтня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1