Постанова

іменем України

16 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 757/28806/18-к

провадження № 51-2620км20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_13,

суддів ОСОБА_14, ОСОБА_15,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_16,

прокурора ОСОБА_17,

захисника ОСОБА_18,

особи, яка подала касаційну скаргу ОСОБА_1 ,

представників: ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,

ОСОБА_23,ОСОБА_24, ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,

представників потерпілого ОСОБА_27, ОСОБА_28,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги з доповненнями представника Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ» ОСОБА_22 , представника ТОВ «КАПІТЕЛЬ-1» ОСОБА_29, представника ТОВ «АИС ТРАНС АВТО» ОСОБА_30, представника ТОВ «ОПУС ПЛЮС» ОСОБА_31, представника ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД» ОСОБА_32, представника ТОВ «АС-ТРАНС ОДЕСА» ОСОБА_33, представника ТОВ «ІНВЕСТ-ТРАНС АВТО» ОСОБА_33, представника ТОВ «ФАВ-УКРАЇНА» ОСОБА_34, представника ТОВ «НЕОН СІТІ ГРУП» ОСОБА_35, представника ТОВ «АВТОТРАНСІНВЕСТ» ОСОБА_36, представника ТОВ «УКРБІЗНЕС ЛТД» ОСОБА_37, представника Приватного підприємства (далі - ПП) ФІРМА «САНДРА-ІНТЕРНЕШНЕЛ» ОСОБА_31, представника ПП «СЕРВІС-ТРАНС» ОСОБА_5, представника Підприємства з іноземними інвестиціями (далі - ПІІ) «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ПОЛТАВА» ОСОБА_23, представника ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК» ОСОБА_21, представника Іноземного підприємства «ЧЕРНОМОР» ОСОБА_38, захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_19, захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_20 та касаційні скарги представника ТОВ «ХАЙПЕКС» ОСОБА_24, представникаТОВ «ЛЕГАЛПЛЕЙС» ОСОБА_39, представника Компанії Шанхай Джилі Метоп Інтернешнл Трейд Ко. ЛТД ОСОБА_25 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 травня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000393, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березняки Пермської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 ),

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року затверджено угоду від 07 квітня 2020 року між прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва ОСОБА_40 й обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 190 КК, та кожному призначено узгоджене покарання у виді позбавлення волі за: ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК із застосуванням ст. 69 КК - на строк 4 роки 6 місяців без конфіскації майна; ч. 4 ст. 190 КК - на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, а також відповідно до положень ст. 75 КК звільнено їх від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Застосовано спеціальну конфіскацію та передано у власність держави нерухоме майно та корпоративні права, які постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_41 від 27 вересня 2019 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, що належать на праві власності: ТОВ «ЛЕГАЛПЛЕЙС» (, м. Київ, вул. Філатова, 10А, офіс 2/14); ТОВ «УКРБІЗНЕС ЛТД» (, м. Київ, вул. Філатова, 10-А, офіс 2/12); ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ», що діє від свого імені та в інтересах і за рахунок активів Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «АКВІЛОН» (, код ЄДРІСІ 2331331, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 52); ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ», що діє від свого імені та в інтересах і за рахунок активів Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Будівельний» (, код ЄДРІСІ 233842, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 52); ТОВ «АВТОТРАНСІНВЕСТ» (, Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 105 Б); ТОВ «ОПУС ПЛЮС» (, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 21, літера «І»); ПП ФІРМА «САНДРА-ІНТЕРНЕШНЕЛ» (, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 21, літера «І»); Корпорації «Співдружність КОМП» (, Харківська область, Харківський район, с. Комунар, вул. Озерна, будинок 5); ТОВ «Буковинський Квартал» (, м. Чернівці, вул. Головна, буд. 119); ПП «СЕРВІС-ТРАНС» (, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 55); ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД» (, Полтавська область, м. Кременчук, пр. Лесі Українки, буд. 1-А); Іноземному підприємству «ЧЕРНОМОР» (, м. Київ, вул. Гайдай Зої, буд. 7-А); ТОВ «АИС ТРАНС АВТО» (, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 21 літера «І»); ТОВ «ХАЙПЕКС» (, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 6, оф. 103); ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК» (, м. Дніпро, вул. Шолохова, буд. 7); ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ПОЛТАВА» (, м. Полтава, вул. Серьогіна, буд. 1); ТОВ «ІНВЕСТ-ТРАНС АВТО» (, м. Київ, Столичне шосе, буд. 101-Д); ТОВ «АС-ТРАНС ОДЕСА» (, Одеська область, Біляївський район, сільрада Усатівська, 1664 км автошляху Санкт-Петербург-Київ-Одеса, буд. 3); ТОВ «КАПІТЕЛЬ-1» (, м. Київ, вул. Гайдай Зої, буд. 7-А), серед яких і корпоративні права:

ТОВ «ЛЕГАЛПЛЕЙС» (, м. Київ, вул. Філатова, 10А, офіс 2/14) зі 100% часткою в його статутному капіталі, учасниками якого є Компанія «Файрмарк Рісорсиз Корп.» (Торре Глобаль Пласа, 50, 19-й поверх, офіс № Н, Панама) та ТОВ «ФАВ-УКРАЇНА» (, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 21, літера «І»);

ТОВ «УКРБІЗНЕС ЛТД» (, м. Київ, вул. Філатова, 10-А, офіс 2/12) зі 100% часткою в його статутному капіталі, учасниками якого є Компанія «Файрмарк Рісорсиз Корп.» (Торре Глобаль Пласа, 50, 19-й поверх, офіс № Н, Панама) та ТОВ «ФАВ-УКРАЇНА» (, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 21, літера «І»);

ТОВ «КРЕДО СОЛЮШНС» (, м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20) зі 100% часткою в його статутному капіталі, учасником якого є ТОВ «НЕОН СІТІ ГРУП» (, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21).

Задоволено цивільний позов потерпілого ТОВ «УКРАЇНСЬКА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ.» про стягнення солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завданої кримінальними правопорушеннями майнової шкоди в розмірі 2 288 538 629,76 грн.

Постановлено здійснити відшкодування збитків, завданих потерпілому ТОВ «УКРАЇНСЬКА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ.», за рахунок коштів від реалізації конфіскованого майна Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів відповідно до ч. 10 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і статей 21, 23 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», а частину, що залишиться, зарахувати у власність держави.

Речові докази у справі, до яких застосовано спеціальну конфіскацію, передано у власність держави.

Київський апеляційний суд ухвалою від 28 травня 2020 року апеляційні скарги директора Іноземного підприємства «ЧЕРНОМОР» ОСОБА_36 в інтересах Іноземного підприємства «ЧЕРНОМОР», директора ПП фірма «САНДРА-ІНТЕРНЕШНЛ» ОСОБА_42 в інтересах ПП фірма «САНДРА-ІНТЕРНЕШНЛ», директора ТОВ «АИС ТРАНС АВТО» ОСОБА_43 в інтересах ТОВ «АИС ТРАНС АВТО», представника ТОВ «ХАЙПЕКС» адвоката ОСОБА_24, директора ТОВ «КАПІТЕЛЬ-1» ОСОБА_29 в інтересах ТОВ «КАПІТЕЛЬ-1», адвоката ОСОБА_19 в інтересах ОСОБА_1 , представника ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ» - адвоката ОСОБА_22, директора ТОВ «УКРБІЗНЕС ЛТД» ОСОБА_45 в інтересах ТОВ «УКРБІЗНЕС ЛТД», директора ТОВ «ІНВЕСТ-ТРАНС АВТО» ОСОБА_44 в інтересах ТОВ «ІНВЕСТ-ТРАНС АВТО», директора ПП «СЕРВІС-ТРАНС» ОСОБА_5 в інтересах ПП «СЕРВІС-ТРАНС», директора ТОВ «ОПУС ПЛЮС» ОСОБА_42 в інтересах ТОВ «ОПУС ПЛЮС», директора ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД» ОСОБА_46 в інтересах ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД», директора ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК» ОСОБА_47 в інтересах ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК», директора ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ПОЛТАВА» ОСОБА_48 в інтересах ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ПОЛТАВА», адвоката ОСОБА_20 в інтересах ОСОБА_5 , директора ТОВ «НЕОН СІТІ ГРУП» ОСОБА_49 в інтересах ТОВ «НЕОН СІТІ ГРУП», директора ТОВ «ФАВ-УКРАЇНА» ОСОБА_34 в інтересах ТОВ «ФАВ-УКРАЇНА», виконуючого обов`язки керівника ТОВ «ЛЕГАЛПЛЕЙС» ОСОБА_39 у інтересах ТОВ «ЛЕГАЛПЛЕЙС», директора ТОВ «АС-ТРАНС ОДЕСА» ОСОБА_54 в інтересах ТОВ «АС-ТРАНС ОДЕСА», директора ТОВ «АВТОТРАНСІНВЕСТ» ОСОБА_36 в інтересах ТОВ «АВТОТРАНСІНВЕСТ», адвоката ОСОБА_50 в інтересах Компанії Шанхай Джилі Метоп Інтернешнл Трейд Ко. ЛТД на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернув на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК, оскільки ці апеляційні скарги подано особами, які не мають права їх подавати.

Ухвала Київського апеляційного суду від 28 травня 2020 року про повернення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_33 в інтересах ОСОБА_9 не була оскаржена в касаційному порядку, а тому в цій частині зазначене судове рішення касаційний суд не переглядає.

Вимоги та узагальнені доводи осіб, які подали касаційні скарги, а також короткий зміст поданих заперечень

У касаційних скаргах та доповненнях захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_19 та захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_20, посилаючись на норми Конституції України, КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, Загальної декларації прав людини, практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 03 березня 2016 року у справі № 5-347кс15, просять скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 28 травня 2020 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги, адвокати ОСОБА_19 та ОСОБА_20 зазначають, що ухвала суду апеляційної інстанції прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та порушує право їх підзахисних на доступ до правосуддя. На думку адвокатів, вироком щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 констатовано факт злочинної діяльності за відсутності щодо ОСОБА_1 й ОСОБА_5 обвинувального вироку, який набрав би законної сили, що є грубим порушенням засади презумпції невинуватості, забезпечення доведеності вини та істотно обмежує права та свободи останніх.

Адвокат ОСОБА_19 наголошує на тому, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року у справі № 757/28806/18-к встановлено фактичні обставини, за яких на ОСОБА_1 фактично покладається вина та визнається співучасть в інкримінованих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 злочинах, пов`язаних із заволодінням кредитними коштами Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк»). Так, вироком ОСОБА_1 приписано роль одного з фактичних контролерів підприємств (ТОВ «АВТО-ХОЛДІНГ», ТОВ «КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ АВТОСКЛАДАЛЬНИЙ ЗАВОД», ТОВ «ІНТЕР-АВТО», ТОВ «АВТОСЕРВІС-Т»), власником (учасником чи засновником) яких ОСОБА_1 не був.

У вироку описано роль ОСОБА_1 у формуванні в АТ «УкрСиббанк» довіри до підприємств (ТОВ «АВТО-ХОЛДІНГ», ТОВ «КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ АВТОСКЛАДАЛЬНИЙ ЗАВОД», ТОВ «ІНТЕР-АВТО», ТОВ «АВТОСЕРВІС-Т»), які входили до групи компаній «АІС» та на підставі кредитних договорів від 03 травня 2007 року отримали від АТ «УкрСиббанк» транші кредитів і не повернули їх в повному обсязі, чим фактично, на думку адвоката, визнається співучасть ОСОБА_1 в інкримінованому ОСОБА_6 і ОСОБА_7 шахрайстві з кредитними коштами вказаного банку.

Як зазначає адвокат, вироком установлені фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 злочинів, згідно з якими опосередковано належні ОСОБА_1 об`єкти нерухомого майна використовувалися як знаряддя вчинення шахрайства з кредитними коштами АТ «УкрСиббанк», а самі кредитні кошти АТ «УкрСиббанк» фактично були перераховані, як установлено вироком, на рахунки підконтрольних ОСОБА_1 підприємств та використані для придбання об`єктів нерухомого майна Корпорації «АІС» та інших підприємств групи «АІС», внаслідок чого потерпілому було завдано майнової шкоди в розмірі 2 288 538 629,76 грн.

У свою чергу адвокат ОСОБА_20 вказує на те, що хоч призвіще ОСОБА_5 у вироку від 14 квітня 2020 року безпосередньо не згадано, однак цим судовим рішенням встановлені фактичні обставини, за яких на посадову особу ТОВ «Кременчуцький автоскладальний завод», яка оформила з АТ «УкрСиббанк» кредитний договір від 03 травня 2007 року, котрою був ОСОБА_5 як генеральний директор вказаного товариства, фактично покладається вина та визнається співучасть в інкримінованих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 злочинах, пов`язаних із заволодінням кредитними коштами вказаного банку, отриманими підприємствами-позичальниками, у тому числі ТОВ «Кременчуцький автоскладальний завод».

Як зазначають ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , суд першої інстанції, обґрунтовуючи підстави задоволення цивільного позову, поданого до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 потерпілим ТОВ «Українська металургійна компанія.», на користь якого АТ «УкрСиббанк» згідно з договорами факторингу від 20 листопада 2017 року відступило права вимоги за кредитними договорами від 03 травня 2007 року до ТОВ «АВТО-ХОЛДІНГ», ТОВ «Кременчуцький автоскладальний завод», ТОВ «ІНТЕР-АВТО», ТОВ «АВТОСЕРВІС-Т» та до всіх пов`язаних з ними осіб, які шляхом шахрайства заволоділи кредитними коштами АТ «УкрСиббанк», своїм вироком фактично визнав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є причетними до інкримінованого ОСОБА_6 і ОСОБА_7 шахрайства з кредитними коштами АТ «УкрСиббанк», а також що ТОВ «Українська металургійна компанія.» є потерпілим від такого злочину.

Таким чином, на думку зазначених адвокатів, встановлені вироком фактичні обставини надають ТОВ «Українська металургійна компанія.» право звернутися до ОСОБА_5 та ОСОБА_12 із цивільним позовом про відшкодування майнової шкоди на суму 2 288 528 629,76 грн.

Крім того, як вони стверджують, Київський апеляційний суд обмежився лише формальним посиланням на положення ч. 4 ст. 364 та п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК, однак не перевірив, чи стосується вирок прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зокрема, чи порушує вирок презумпцію невинуватості щодо них, чи стосується вирок майнових і немайнових прав та інтересів останніх.

Також представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_19 у доповненні від 25 серпня 2020 року та представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_20 у доповненні від 19 серпня 2020 року, посилаючись на висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18 травня 2020 року (справа № 639/2837/19), а ОСОБА_20 й на постанову Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21 червня 2018 року (справа № 466/6808/16-к), наголошують на формальному застосуванні норм КПК судом апеляційної інстанції, який при цьому не впевнився, чи в тексті вироку зазначені такі дані, які прямо вказують на конкретну особу ( ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ), чи визнані встановленими такі обставини, які дозволяють апеляційному суду з впевненістю ідентифікувати іншу особу ( ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ).

Водночас адвокати звертають увагу на те, що суд апеляційної інстанції не дослідив умов договорів факторингу від 20 листопада 2017 року №80/FAA, №81/FAA, № 82/FAA, № 83/FAA та не перевірив, чи стосується прав, свобод та інтересів їх підзахисних вирок від 14 квітня 2020 року, в основу якого було покладено умови вказаних договорів факторингу.

У касаційних скаргах, які є аналогічними за своїм змістом, ТОВ «КАПІТЕЛЬ-1», ТОВ «АИС ТРАНС АВТО», ТОВ «ОПУС ПЛЮС», ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД», ТОВ «АС-ТРАНС ОДЕСА», ТОВ «ІНВЕСТ-ТРАНС АВТО», ТОВ «ФАВ-УКРАЇНА», ТОВ «НЕОН СІТІ ГРУП», ТОВ «УКРБІЗНЕС ЛТД», ТОВ «АВТОТРАНСІНВЕСТ», ПП ФІРМА «САНДРА-ІНТЕРНЕШНЕЛ», ПП «СЕРВІС-ТРАНС», ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ПОЛТАВА», ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК», Іноземне підприємство «ЧЕРНОМОР», посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просять скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Вказують на те, що ухвала Київського апеляційного суду від 28 травня 2020 року, якою повернуто їх апеляційні скарги на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 у справі №757/28806/18-к, суперечить приписам статей 55, 129 Конституції України, статей 7, 24 КПК, практиці ЄСПЛ, порушує їх право на доступ до правосуддя.

Скаржники наголошують на неврахуванні судом апеляційної інстанції правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 03 березня 2016 року у справі №5-347кс15, та ряду рішень Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах при постановленні рішення про повернення апеляційних скарг.

До того ж зазначають, що районний суд у судовому рішенні щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порушив передбачені ст. 7 КПК загальні засади кримінального провадження, зокрема, презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності винуватості, верховенство права й законність.

Крім того, як вказують товариства у доповненнях, оскільки на підставі вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року застосовано спеціальну конфіскацію належного їм майна, то вирок не просто стосується їх прав, а й суттєво їх обмежує.

Також з огляду на те, що вказаним вироком було застосовано спеціальну конфіскацію їх майна, наводять аргументи щодо всіх аспектів вироку суду першої інстанції, зокрема: щодо визнання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вини у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК; щодо відсутності події злочину. Вважають, що вироком від 14 квітня 2020 року було порушено їх право на власність, гарантоване, зокрема, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, оскільки в угоді не наведено детального та підтвердженого відповідними доказами обґрунтування /аналізу по кожному об`єкту власності щодо того, чи володів він характеристиками, що є підставою для застосування спеціальної конфіскації, а також чи був скаржник добросовісним набувачем такого майна.

Як вказують ТОВ «КАПІТЕЛЬ-1», ТОВ «АИС ТРАНС АВТО», ТОВ «ОПУС ПЛЮС», ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД», ТОВ «ФАВ-УКРАЇНА», ТОВ «НЕОН СІТІ ГРУП», ТОВ «УКРБІЗНЕС ЛТД», ТОВ «АВТОТРАНСІНВЕСТ», ПП ФІРМА «САНДРА-ІНТЕРНЕШНЕЛ», ПП «СЕРВІС-ТРАНС», ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ПОЛТАВА», ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК», Іноземне підприємство «ЧЕРНОМОР» у доповненнях від 25 серпня 2020 року та ТОВ «АС-ТРАНС ОДЕСА», ТОВ «ІНВЕСТ-ТРАНС АВТО» у доповненнях від 26 серпня 2020 року, посилаючись на постанову об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18 травня 2020 року (справа № 639/2837/19) та постанову Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 червня 2020 року (справа № 234/4135/17), суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження та повертаючи їх скарги, не дотримався вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст. 24, п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ретельно не проаналізував доводів їх апеляційних скарг щодо наявності у них підстав для оскарження вироку від 14 квітня 2020 року на підставі угоди про визнання винуватості та залишив поза увагою те, що оскаржуване судове рішення безпосередньо стосується їх інтересів та, зокрема, порушує їх право на мирне володіння своєю власністю.

Скаржники зауважують про недослідження ні судом першої, ні судом апеляційної інстанції умов договорів факторингу від 20 листопада 2017 року №80/FAA, № 81/FAA, №82/FAA, №83/FAA, які є визначальними при вирішенні питань, а саме: чи є (чи на законних підставах визнано) ТОВ «УКРАЇНСЬКА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ.» потерпілим та цивільним позивачем у цьому кримінальному провадженні; чи підлягає задоволенню цивільний позов ТОВ «УКРАЇНСЬКА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ.» до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; чи підлягають спеціальній конфіскації активи скаржника; чи підлягають відшкодуванню завдані злочином новому потерпілому ТОВ «УКРАЇНСЬКА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ.» збитки за рахунок коштів від реалізації Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів конфіскованих у них активів.

У касаційній скарзі ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ», посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Вказує на те, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, обмежив його доступ до правосуддя, а також не звернув уваги на положення п. 9-2 ст. 393 КПК.

У доповненнях до касаційної скарги від 15 червня 2020 року представник ОСОБА_51 , навівши висновки, викладені в рішеннях ЄСПЛ та Верховного Суду, вважає, що виниклі у цьому провадженні правовідносини є аналогічними до правовідносин, які були на розгляді в названих судах. Наголошує на тому, що ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ» мало обґрунтовані підстави для оскарження в апеляційному порядку вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року в частині спеціальної конфіскації належного товариству майна, оскільки внаслідок такої конфіскації були порушені його права як власника цього майна.

У касаційній скарзі Компанія Шанхай Джилі Метоп Інтернешнл Трейд Ко. ЛТД також просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що ухвалу Київського апеляційного суду від 28 травня 2020 року постановлено з порушенням норм статей 7, 8, 9, 24 КПК. Вказує на те, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що вирок, «оскаржений особами, які не мають права його оскаржувати», суперечить базовим засадам кримінального процесу та правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у справі №5-347кс15, та Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду - № 727/5261/15-к.

Крім того, Компанія Шанхай Джилі Метоп Інтернешнл Трейд Ко. ЛТД, посилаючись на рішення ЄСПЛ, звертає увагу суду на те, що суд апеляційної інстанції, постановивши ухвалу про повернення її апеляційної скарги, не лише порушив базові принципи національного кримінального процесу щодо забезпечення права на апеляційне оскарження судових рішень, але й фактично відмовив їй у реалізації права на доступ до правосуддя, гарантованого ст. 6 Конвенції.

Стверджує, що застосування за вироком суду першої інстанції спеціальної конфіскації до нерухомого майна, стосовно якого компанія «Джилі Інтернешнл Корпорейшен» має права іпотекодержателя, порушують її права та інтереси і фактично позбавляють можливості в подальшому задовольнити свої грошові вимоги за рахунок цього майна.

ТОВ «ХАЙПЕКС» у своїй касаційній скарзі зазначає, що ухвала Київського апеляційного суду від 28 травня 2020 року винесена із порушенням норм процесуального та матеріального законодавства, є необґрунтованою та підлягає скасуванню як така, що прийнята з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, суперечить приписам статей 55, 129 Конституції України, статей 7, 24 КПК, практиці ЄСПЛ та порушує право ТОВ «ХАЙПЕКС» на доступ до правосуддя. Вказує на те, що суд апеляційної інстанції не перевірив, чи стосується вирок прав, свобод та інтересів ТОВ «ХАЙПЕКС», зокрема, чи порушує вирок презумпцію невинуватості щодо нього.

На думку скаржника, застосування спеціальної конфіскації до об`єктів нерухомого майна, які належать йому на праві власності, за вироком суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі угоди про визнання винуватості від 07 квітня 2020 року, стороною якої ТОВ «ХАЙПЕКС» не було, є втручанням суду в право ТОВ «ХАЙПЕКС» на мирне користування своєю власністю та фактично призводить до безоплатного вилучення з власності цього товариства належного йому майна.

У касаційній скарзі ТОВ «ЛЕГАЛПЛЕЙС», посилаючись на норми КПК та правові позиції суду касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно обмежив його право на апеляційне оскарження, яке гарантоване ст. 129 Конституції України та ст. 24 КПК, знехтував загальними засадами кримінального провадження, що є підставою для скасування ухвали Київського апеляційного суду від 28 травня 2020 року.

Наголошує на вирішенні судом першої інстанції питання про застосування спеціальної конфіскації його майна, що безпосередньо впливає на права та обов`язки товариства.

У запереченнях на касаційні скарги ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ», ТОВ «КАПІТЕЛЬ-1», ТОВ «АИС ТРАНС АВТО», ТОВ «ОПУС ПЛЮС», ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД», ТОВ «АС-ТРАНС ОДЕСА», ТОВ «ІНВЕСТ-ТРАНС АВТО»,?ТОВ «ФАВ-УКРАЇНА», ТОВ «НЕОН СІТІ ГРУП», ТОВ «АВТОТРАНСІНВЕСТ», ТОВ «УКРБІЗНЕС ЛТД», ТОВ «ЛЕГАЛПЛЕЙС», ПП ФІРМА «САНДРА-ІНТЕРНЕШНЕЛ», ПП «СЕРВІС-ТРАНС», ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ПОЛТАВА», ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК», Іноземного підприємства «ЧЕРНОМОР», представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_19, представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_20 та Компанії Шанхай Джилі Метоп Інтернешнл Трейд Ко. ЛТД представник потерпілого ТОВ «УКРАЇНСЬКА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ.» ОСОБА_52 вказує на безпідставність доводів у касаційних скаргах та законність і обґрунтованість судового рішення.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні ОСОБА_1 та представники скаржників підтримали касаційні скарги та просили задовольнити їх на підставах, зазначених у цих скаргах.

Прокурор ОСОБА_17 теж висловила доводи про наявність підстав для задоволення касаційних скарг.

Захисник ОСОБА_18 висловив позицію, відповідно до якої у вирішенні касаційних скарг покладався на розсуд суду.

Представники потерпілого ТОВ «УКРАЇНСЬКА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ.» ОСОБА_52 та ОСОБА_53 висловили доводи про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг.

Також ОСОБА_52 заявила клопотання про передачу цього кримінального провадження на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яке обґрунтовувала тим, що вважає правильним при розгляді касаційний скарг на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 травня 2020 року відступити від висновку, викладеного в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/10815/19. Представник потерпілого ОСОБА_53 підтримав клопотання.

Захисник ОСОБА_18 у вирішенні цього клопотання покладався на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_17, ОСОБА_1 та представники скаржників заперечували проти передачі кримінального провадження на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені у касаційних скаргах та доповненнях, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що подані касаційні скарги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За положеннями ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За приписами ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Однією із основних засад судочинства згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 475 КПК вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених ст. 394 цього Кодексу.

Перелік осіб, які можуть оскаржити в апеляційному порядку вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості, встановлено ч. 4 ст. 394 КПК.

Водночас положеннями ст. 394 КПК не врегульовано питання оскарження вироку на підставі угоди, якщо цей вирок порушує права, свободи чи інтереси іншої особи, яка не була учасником цього судового провадження, а тому суд, вирішуючи питання щодо захисту порушених прав такої особи, повинен звертатися до загальних засад кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Статтею 7 КПК передбачені загальні засади кримінального провадження, до яких належать верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

При цьому колегія суддів уважає за необхідне зазначити, що судова практика суду касаційної інстанції неодноразово підтверджувала право особи, яка не брала участі в розгляді кримінального провадження в суді, оскаржити вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості.

Так, у постанові Верховного Суду України від 03 березня 2016 року (справа №5-347кс15), суд дійшов висновку про те, що відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та зверненні до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2 ст. 24 цього Кодексу, тобто суд підтвердив право особи оскаржити вирок на підставі угоди, якщо він стосується її прав та інтересів.

Такої ж думки дотримується і Верховний Суд у постановах від 15 березня 2018 року (справа № 490/1869/15), від 10 травня 2018 року (справа № 461/3797/17), від 31 травня 2018 року (справа № 761/26927/17), від 04 грудня 2018 року (справа № 369/10007/16-к) та в інших рішеннях.

Окрім того, у постанові від 21 червня 2018 року (справа №466/6808/16-к) Верховний Суд зазначив, що хоча суд першої інстанції у вироку і не послався на прізвище, ім`я та по - батькові особи як учасника злочинної організації, разом з тим у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначив про незаконну діяльність підприємства, керівником якого була саме ця особа, тому висновок суду апеляційної інстанції про те, що адвокат не має права подавати апеляційну скаргу в інтересах цієї особи на вирок суду стосовно іншої особи з підстав того, що він не стосується інтересів керівника підприємства, є передчасним.

Необхідно зазначити й те, що відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеному в постанові від 18 травня 2020 року у справі № 639/2837/19, суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, вирішуючи відповідно до вимог ст. 398 КПК питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою іншої особи (захисника чи представника іншої особи) на вирок на підставі угоди, має впевнитися, що у тексті вироку зазначено такі дані, які прямо вказують на дану конкретну особу, або визнані встановленими такі обставини, які дозволяють апеляційному суду (судді-доповідачеві) з впевненістю ідентифікувати іншу особу; крім того, вирок має стосуватися прав, свобод та інтересів цієї іншої особи.

Отже, при вирішенні питання, чи є підстави для оскарження рішення суду до суду вищого рівня певною особою, незалежно від того чи брала така особа участь у судовому розгляді, ключовим є з`ясування, чи насправді це рішення стосується інтересів конкретної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 17 КПК, ч. 2 ст. 6 Конвенції особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до практики ЄСПЛ презумпція невинуватості вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону. При цьому навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату («Мінеллі проти Швейцарії» (Minelli v. Switzerland), п. 37; «Нераттіні проти Греції» (Nerattini v. Greece), п. 23; «Діду проти Румунії» (Didu v. Romania), п. 41). Попереднє висловлення судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості («Нестак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), п. 88; «Гарицкі проти Польщі» (Garycki v. Poland), п. 66).

У контексті викладеного, вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційними скаргамиТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ», ТОВ «КАПІТЕЛЬ-1», ТОВ «АИС ТРАНС АВТО», ТОВ «ОПУС ПЛЮС», ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД», ТОВ «АС-ТРАНС ОДЕСА», ТОВ «ІНВЕСТ-ТРАНС АВТО», ТОВ «ФАВ-УКРАЇНА», ТОВ «НЕОН СІТІ ГРУП», ТОВ «АВТОТРАНСІНВЕСТ», ТОВ «УКРБІЗНЕС ЛТД», ТОВ «ХАЙПЕКС», ТОВ «ЛЕГАЛПЛЕЙС», ПП ФІРМА «САНДРА-ІНТЕРНЕШНЕЛ», ПП «СЕРВІС-ТРАНС», ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ПОЛТАВА», ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК», Іноземного підприємства «ЧЕРНОМОР», представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_19, представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_20, Компанії Шанхай Джилі Метоп Інтернешнл Трейд Ко. ЛТД, суддя апеляційного суду мав керуватися не лише положеннями ч. 4 ст. 394 КПК, а й загальними засадами кримінального провадження, а саме перевірити, чи не стосується оскаржений вирок прав та законних інтересів скаржників, і на підставі аналізу таких обставин, з наведенням відповідних мотивів, прийняти рішення, що не порушувало б їх права на доступ до правосуддя та інших прав, зокрема, необхідно було зважати і на те, чи в змозі вони, з урахуванням норм процесуального закону, реалізувати своє право на судовий захист в інший спосіб, ніж шляхом апеляційного оскарження цього вироку.Однак такого аналізу суддя апеляційного суду не здійснив.

Апеляційний суд не звернув увагу на зміст вироку районного суду щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та не дав належної оцінки цьому рішенню, в якому описано роль та дії, зокрема, ОСОБА_1 та посадових осіб конкретних юридичних осіб, серед яких є ТОВ «Кременчуцький автоскладальний завод» (генеральним директором якого був ОСОБА_5 ).

До того ж, як убачається з резолютивної частини вироку, суд першої інстанції застосував спеціальну конфіскацію та передав у власність держави нерухоме майно та корпоративні права, належні на праві власності юридичним особам-скаржникам, про що зазначено вище у цій постанові.

Разом з тим, обвинувачення ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та вказаних юридичних осіб не було предметом судового розгляду в межах кримінального провадження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і обставин можливої злочинної діяльності цих осіб не встановлено іншим обвинувальним вироком, що набрав законної сили.

Що ж стосується Компанії Шанхай Джилі Метоп Інтернешнл Трейд Ко. ЛТД, то апеляційний суд не надав належної оцінки наведеним у апеляційній скарзі обґрунтуванням права на апеляційне оскарження, заснованим на обставинах того, що оскаржуваним вироком застосовано спеціальну конфіскацію, зокрема і до об`єктів нерухомого майна (іпотекодержателем щодо яких є зазначена компанія), належних ТОВ «ЛЕГАЛПЛЕЙС», ТОВ «УКРБІЗНЕС ЛТД», ТОВ «ОПУС ПЛЮС», ПП ФІРМА «САНДРА-ІНТЕРНЕШНЕЛ».

Тобто це судове рішення безпосередньо стосується інтересів указаних скаржників, тому їхні представники, реалізуючи конституційне право й керуючись загальними засадами кримінального судочинства, правомірно звернулися до суду вищої інстанції для захисту прав, свобод та інтересів осіб, яких вони представляють.

Суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, ретельно не проаналізував доводів апеляційних скарг, поданих, зокрема, у інтересах скаржників (які звернулися із касаційними скаргами у цьому провадженні), щодо наявності у них підстав для оскарження вироку на підставі угоди та залишив поза увагою те, що оскаржуваний вирок безпосередньо стосується інтересів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та вищевказаних юридичних осіб.

Таким чином, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ», ТОВ «КАПІТЕЛЬ-1», ТОВ «АИС ТРАНС АВТО», ТОВ «ОПУС ПЛЮС», ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД», ТОВ «АС-ТРАНС ОДЕСА», ТОВ «ІНВЕСТ-ТРАНС АВТО», ТОВ «ФАВ-УКРАЇНА», ТОВ «НЕОН СІТІ ГРУП», ТОВ «АВТОТРАНСІНВЕСТ», ТОВ «УКРБІЗНЕС ЛТД», ТОВ «ХАЙПЕКС», ТОВ «ЛЕГАЛПЛЕЙС», ПП ФІРМА «САНДРА-ІНТЕРНЕШНЕЛ», ПП «СЕРВІС-ТРАНС», ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ПОЛТАВА», ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК», Іноземне підприємство «ЧЕРНОМОР» та Компанію Шанхай Джилі Метоп Інтернешнл Трейд Ко. ЛТД хоча і не було визнано учасниками судового провадження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак вони вправі захищати свої права та інтереси шляхом апеляційного оскарження вироку на підставі ч. 2 ст. 24 КПК.

Отже, в цьому випадку суддя апеляційного суду, повернувши апеляційні скарги, істотно обмежив право скаржників, прав та інтересів яких стосується вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на доступ до правосуддя.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого слід зважити на зазначене вище та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Водночас колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання представника потерпілого ОСОБА_27, оскільки не вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/10815/19.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника потерпілого ТОВ «УКРАЇНСЬКА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» ОСОБА_27 про передачу кримінального провадження на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду відмовити.

Касаційні скарги з доповненнями представника ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ» ОСОБА_22 , представника ТОВ «КАПІТЕЛЬ-1» ОСОБА_29, представника ТОВ «АИС ТРАНС АВТО» ОСОБА_30, представника ТОВ «ОПУС ПЛЮС» ОСОБА_31, представника ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД» ОСОБА_32, представника ТОВ «АС-ТРАНС ОДЕСА» ОСОБА_33, представника ТОВ «ІНВЕСТ-ТРАНС АВТО» ОСОБА_33, представника ТОВ «ФАВ-УКРАЇНА» ОСОБА_34, представника ТОВ «НЕОН СІТІ ГРУП» ОСОБА_35, представника ТОВ «АВТОТРАНСІНВЕСТ» ОСОБА_36, представника ТОВ «УКРБІЗНЕС ЛТД» ОСОБА_37, представника ПП ФІРМА «САНДРА-ІНТЕРНЕШНЕЛ» ОСОБА_31, представника ПП «СЕРВІС-ТРАНС» ОСОБА_5, представника ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ПОЛТАВА» ОСОБА_23, представника ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК» ОСОБА_21, представника Іноземного підприємства «ЧЕРНОМОР» ОСОБА_38, захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_19, захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_20 та касаційні скарги представника ТОВ «ХАЙПЕКС» ОСОБА_24, представника ТОВ «ЛЕГАЛПЛЕЙС» ОСОБА_39, представника Компанії Шанхай Джилі Метоп Інтернешнл Трейд Ко. ЛТД ОСОБА_25 задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 28 травня 2020 року про повернення апеляційних скарг директора Іноземного підприємства «ЧЕРНОМОР» ОСОБА_36 в інтересах Іноземного підприємства «ЧЕРНОМОР», директора ПП фірма «САНДРА-ІНТЕРНЕШНЛ» ОСОБА_42 в інтересах ПП фірма «САНДРА-ІНТЕРНЕШНЛ», директора ТОВ «АИС ТРАНС АВТО» ОСОБА_43 в інтересах ТОВ «АИС ТРАНС АВТО», представника ТОВ «ХАЙПЕКС» адвоката ОСОБА_24, директора ТОВ «КАПІТЕЛЬ-1» ОСОБА_29 в інтересах ТОВ «КАПІТЕЛЬ-1», адвоката ОСОБА_19 в інтересах ОСОБА_1 , представника ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ» - адвоката ОСОБА_22, директора ТОВ «УКРБІЗНЕС ЛТД» ОСОБА_45 в інтересах ТОВ «УКРБІЗНЕС ЛТД», директора ТОВ «ІНВЕСТ-ТРАНС АВТО» ОСОБА_44 в інтересах ТОВ «ІНВЕСТ-ТРАНС АВТО», директора ПП «СЕРВІС-ТРАНС» ОСОБА_5 в інтересах ПП «СЕРВІС-ТРАНС», директора ТОВ «ОПУС ПЛЮС» ОСОБА_42 в інтересах ТОВ «ОПУС ПЛЮС», директора ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД» ОСОБА_46 в інтересах ТОВ «АІС СТОЛИЦЯ ТРЕЙД», директора ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК» ОСОБА_47 в інтересах ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК», директора ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ПОЛТАВА» ОСОБА_48 в інтересах ПІІ «АВТОМОБІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО АВТОІНВЕСТСТРОЙ-ПОЛТАВА», адвоката ОСОБА_20 в інтересах ОСОБА_5 , директора ТОВ «НЕОН СІТІ ГРУП» ОСОБА_49 в інтересах ТОВ «НЕОН СІТІ ГРУП», директора ТОВ «ФАВ-УКРАЇНА» ОСОБА_34 в інтересах ТОВ «ФАВ-УКРАЇНА», виконуючого обов`язки керівника ТОВ «ЛЕГАЛПЛЕЙС» ОСОБА_39 у інтересах ТОВ «ЛЕГАЛПЛЕЙС», директора ТОВ «АС-ТРАНС ОДЕСА» ОСОБА_54 в інтересах ТОВ «АС-ТРАНС ОДЕСА», директора ТОВ «АВТОТРАНСІНВЕСТ» ОСОБА_36 в інтересах ТОВ «АВТОТРАНСІНВЕСТ», адвоката ОСОБА_50 в інтересах Компанії Шанхай Джилі Метоп Інтернешнл Трейд Ко. ЛТД на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15