У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії слідчого СБУ в Закарпатській області щодо неналежного невиконання ухвали слідчого судді та визнання його потерпілим, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, посилаючись на те, що слідчий СБУ ОСОБА_3 при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_2 , на виконання ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду за № 308/10047/20, неправомірно не вніс відомості щодо попередньої правової кваліфікації злочину, вказаного скаржником при написанні заяви про кримінальне правопорушення. Разом з цим скаржник просить визнати протиправною бездіяльність слідчого СБУ щодо невизнання його потерпілим та щодо невидачі йому постанови про визнання особи потерпілою.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України наведений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Питання щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням конкретної статті закону України про кримінальну відповідальність є виключною компетенцією реєстратора таких дій, уповноваженого КПК України, а тому слідчий суддя не вправі втручатися в таку діяльність на даному етапі кримінального процесу.
Разом з цим, ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачена можливість оскарження такого виду бездіяльністі, а тому провадження за скаргою в цій частині не може бути відкрите.
Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Водночас, в матеріалах скарги відсутні відомості та будь-які підтверджуючі документи, що скаржнику було відмовлено у визнанні його потерпілим.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
Згідно з положеннями ч. 2, 5 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Таким чином, кримінальний процесуальний закон не передбачає обов`язку посадової особи органу досудового розслідування виносити постанову про визнання особи потерпілою. При цьому відмова у визнанні потерпілим обов`язково оформлюється вмотивованою постановою.
За таких обставин, враховуючи що скаржник не долучив до матеріалів скарги такої постанови, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність предмету оскарження за вказаною вимогою.
Так, відповідно до Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» правильною є практика слідчих суддів, які відмовляють у відкритті провадження за скаргами, зумовленими бездіяльністю щодо визнання потерпілим, оскільки КПК не зобов`язує вчиняти такі дії слідчого чи прокурора.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Дослідивши матеріали скарги, беручи до уваги те, що питання, які порушує заявник у своїй скарзі, не підлягають оскарженню у порядку ст. 309 КПК, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову в відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 .
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії слідчого СБУ в Закарпатській області щодо неналежного невиконання ухвали слідчого судді та визнання його потерпілим.

На ухвалу слідчого судді про відмову у відкритті провадження може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1