Провадження № 274/5811/20
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/378/21

І м е н е м У к р а ї н и
11.02.2021 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/5811/20 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину 06.08.10 р.н., військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , командира відділення охорони батальйону охорони, ветерана війни - учасника бойових дій, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 164 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

потерпілої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_3 зобов`язаний щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_6 (на даний час - Пухальської) аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, ОСОБА_3 будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням Бердичівського міськрайонного суду коштів на утримання дитини (аліментів), порушуючи вимоги статей 180, 181 Сімейного Кодексу України, усвідомлюючи свої протиправні дії на попередження державного виконавця не реагував, маючи для цього реальну можливість, ніякої матеріальної допомоги дочці не надавав, участі у вихованні доньки не брав, її життям не цікавився, в результаті чого за період з серпня 2012 року до травня 2018 року у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 70 місяців або в грошовому еквіваленті 21000 грн.

Кримінальна відповідальність за кримінальний проступок, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 1 ст. 164 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому проступку визнав повністю та показав, що дійсно не сплачував аліменти у зв`язку з фінансовими труднощами, наявністю на утриманні батьків. У нього з потерпілою є спільна донька і він знав, що за рішенням суду мав сплачувати аліменти. У 2012 році його викликали до виконавчої служби, роз`яснювали необхідність сплати аліментів, попереджали про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, саме тоді він сплачував частину коштів. Однак колишня дружина відмовлялася від контактів, не давала доступу до дитини, а в органі опіки сказали, що він має привести свідків, щоб підтвердити, що вона не дає такого доступу. Спочатку він відсилав гроші, подарунки, а потім, бачачи відсутність сенсу, перестав. Дійсно за цей проміжок часу працював, у 2015-2016 роках був у АТО, потім проходив військову службу, отримував заробітну плату. На службі повідомляв про наявність доньки, але йому сказали, що потрібен виконавчий лист а він у зв`язку з зайнятістю по службі був в Бердичеві лише короткі проміжки часу. На даний час виконавча служба вже знає про працевлаштування, з нього щомісячно стягують кошти, вже повністю стягнули заборгованість по аліментам. Визнає, що був винуватий у несплаті аліментів, кається у цьому. В подальшому буде аліменти сплачувати, має намір допомогти доньці, з якою вже спілкується, реалізувати свою мрію.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 показала, що ОСОБА_3 є її колишнім чоловіком, під час перебування у шлюбі з яким у них народилася спільна донька ІНФОРМАЦІЯ_3 . Навіть до розлучення обвинувачений донькою не цікавився, не брав ніякої участі у вихованні. Після розлучення, коли доньці було 1,5-2 роки обвинувачений одного разу взяв доньку, а коли повернулися донька плакала, була в істериці, тому більше вона її йому не давала. Обвинувачений жодних подарунків, матеріальної допомоги за період у обвинувальному акті дитині не надавав. Дійсно у другій половині 2019 року їй почала приходити від обвинуваченого заборгованість по аліментам, на даний час їй щомісячно приходять 1500 грн. аліментів. При призначенні покарання вважає головним, щоб обвинувачений і далі сплачував аліменти і не втручався у їхнє життя, має понести передбачене законом покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, звернулась до правоохоронних органів з заявою про злочин, а саме про злісне ухилення ОСОБА_3 від сплати аліментів на доньку, про що свідчить протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 24.04.18 (т. 1, а.п. 9).

Відповідно до запису в копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19.08.10, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Бердичеві, про що в книзі реєстрації народження 19.08.10 зроблено запис № 609 (т. 1, а.п. 38).

З копії виконавчого листа № 2-3036/11р. від 09 лютого 2012 року (т. 1, а.п. 17, 49-50) та рішення Бердичівського міськрайонного суду від цієї ж дати (т. 1, а.п. 35-36) вбачається, що за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 з останнього стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 14.12.11 і до досягнення дитиною повноліття.

Про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів свідчить наявність у обвинуваченого заборгованості протягом тривалого часу, що стверджується довідками-розрахунками № 10/31878 961 від 03.05.18 та від 04.09.18 Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирської області, відповідно до яких заборгованість ОСОБА_3 по аліментах станом на 01.05.18 становить 22950 грн., в тому числі і за період серпень 2012 року до 01 травня 2018 року (т. 1, а.п. 12-13, 56-57).

ОСОБА_3 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, про що свідчить копія розписки ОСОБА_3 на викликах від 10.04.12, 24.07.12, власноручно ним підписаних, що обвинуваченим було підтверджено і в залі суду (т. 1, а.п. 18, 51-52, 54-55).

Відповідно до листа Бердичівського центру зайнятості населення ОСОБА_3 з квітня 2013 року і до серпня 2018 року на обліку в Бердичівському МЦЗ як безробітний не перебував і не перебуває (т. 1, а.п. 86).

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, ОСОБА_3 з 3 кварталу 2012 року до 2 другого кварталу 2018 року отримував як заробітну плату в ДП «Ритм» ТОВ "Рост", ДУ «Бердичівська ВК (№ 70)», різних військових частинах, так і соцдопомогу. Відповідно до бази даних контролюючого органу м. Бердичева ОСОБА_3 не перебуває на податковому обліку як фізична особа - підприємець (т. 1, а.п. 15-16, 63-64).

Військова частина НОМЕР_1 повідомляє (довідки №№ 2743, 2744 від 10.09.18), що за період служби з січня 2017 року до серпня 2018 року ОСОБА_3 нараховано дохід на загальну суму понад 183 тисячі гривень (т. 1, а.п. 75-76).

З відповіді Бердичівської ЦМЛ № 1408 від 30.08.18 вбачається, що з 01.12.12 до часу надання відповіді ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні не перебував (т. 1, а.п. 79).

Оцінивши докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжували б покарання ОСОБА_3 , суд не встановив.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, є кримінальним проступком.

Обвинувачений раніше не судимий, за місцем реєстрації характеризується як особа, на поведінку якої скарг не надходило, є військовослужбовцем за контрактом, за місцем служби характеризується позитивно, є ветераном війни учасником бойових дій.

З урахуванням наведеного, зокрема того, що ОСОБА_3 аліментів до появи кримінального провадження протягом вкрай тривалого часу не сплачував, офіційно проходить військову службу, з графіком служби, що робить вкрай складним виконання громадських робіт, враховуючи його посаду командира відділення, що має бути враховано судом, як одна з обставин, що впливає на авторитет серед військовослужбовців і тому, на думку суду, вкрай ускладнює призначення покарання у виді арешту, суд приходить висновку про призначення покарання з санкції статті у виді обмеження волі. Однак, враховуючи погашення на даний час обвинуваченим заборгованості по аліментам, його позитивні характеристики, наявність статусу ветерана війни - учасника бойових дій, подальше проходження ним військової служби, відповідно до ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Даних про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, враховуючи поведінку обвинуваченого на досудовому розслідуванні і судовому розгляді, відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 01 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та служби (роботи).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1