Справа № 487/4910/20
Провадження № 1-кп/487/715/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2020 Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, українки, громадянки України, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, із вищою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
зі сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_3 ,
інші учасники малолітній потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, надали заяву, в якій просили розглянути кримінальне провадження за їхньою відсутністю

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

09.06.2020 приблизно о 16 годин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_3 , яка знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязнених стосунків з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник кримінально протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Так, знаходячись у вказаному місці у вказаний час, ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязнених стосунків з малолітнім потерпілим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, схопила лівою рукою за шию малолітнього ОСОБА_5 та долонею правої руки нанесла декілька ударів останньому по обличчю. Після чого схопивши малолітнього ОСОБА_5 за передпліччя правої руки потягнула останнього до його місця мешкання, а саме до квартири АДРЕСА_4 , чим заподіяла малолітньому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці обличчя, правої верхньої кінцівки та правої ключиці, по ступеню тяжкості які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне).

Згідно висновку експерта №623 від 12.06.2020 у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці обличчя, правої верхньої кінцівки та правої ключиці. Дані тілесні ушкодження утворилися від не менш ніж п`яти ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інші предмети, з давністю утворення біля 2-х діб до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне). Утворення даних тілесних ушкоджень при паданні тіла з положення стоячи на площину малоймовірно.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, тобто нанесення умисних легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального прстпуку визнала в повному обсязі, підтвердила фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначила проте, що ним вони не оспорюються, при цьому вважлав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив прокурор.

У відповідності до ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку визнати недоцільним дослідження доказів по справі стосовно фактичних обставин справи і обмежитись допитом обвинуваченої, оскільки остання не заперечувала проти цього, а прокурор надала на це згоду, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, роз`яснивши при цьому положення ч.3 ст. 349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Так, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 підтвердила фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та детальніше суду показала, що 09.06.2020 точного часу не пам`ятає, не заперечувала, що це могло бути о 16 годин, вона вийшла у двір будинку АДРЕСА_3 , для того, щоб з`ясувати, що сталося між її малолітнім сином та ОСОБА_7 , оскільки 09.06.2020 її син прийшов додому побитий, розповів, що йму наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 та йому було погано, вони звертались до лікаря та викликали швидку. У дворі будинку вона побачила ОСОБА_8 , підійшла до нього, запитала, що сталося, розповіла, що сину дуже погано. На що ОСОБА_7 почав висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою, ображати. Після чого вона не витримала, схопила лівою рукою за шию ОСОБА_8 та долонею правої руки нанесла декілька ударів останньому по обличчю, потім схопила ОСОБА_5 за передпліччя правої руки потягнула останнього до його місця мешкання, вони разом зайшли до під`їзду, вона йшла попереду, ОСОБА_9 за нею, побачивши, що до них йде мати потерпілого, ОСОБА_9 заплакав, вона розповіла, що сталося з її сином матері ОСОБА_9 , у них виникла словесна перепалка, після чого пішла додому. Через місяць їй стало відомо, що мати потерпілого звернулась до правоохоронних органів. Вона намагалась примиритися з потерпілим та його родиною, вибачитися перед ними, зверталась для вирішення цього конфлікту до медіатора, але примирення не сталося.

У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаялась, висловила жаль з приводу вчинення нею проступку.

Такі показання обвинуваченої ОСОБА_3 надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність її позиції.

За такого, такі показання обвинуваченої, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин та вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнається судом доведеною.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги ступень тяжкості вчиненого кримінального правопоушення, особу винного, обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Призначаючи покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене обвинуваченою кримінальне правопоушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не виявлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд також враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, згідно характеристики Заводського ВП ГУНП в Миколаївської області за місцем мешкання характеризується посередньо, скарг не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувалась, на психіатричному та наркологічному обліку в комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання, конкретних обставин вчинення кримінального проступку, наслідків вчиненого, процесуальної поведінки обвинуваченої за період кримінального провадження, даних про її особу, яка раніше не судима, не працює, одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей 2011 та 2019 року народження, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, щире розкаялась, висловила жаль з приводу вчиненого, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 є покарання в межах санкції статті у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доход громадян.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доход громадян (510 гривень).

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченої.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1