Справа № 759/4149/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/574/2020 Доповідач у ІІ інстанції
ОСОБА_2 ЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
перекладача ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2019 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця провінції Тартус Сирійської Арабської Республіки, громадянина САР, одруженого, раніше не судимого, капітана судна «SKY MOON», проживаючого у АДРЕСА_1 ,-

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 332-1 та ч. 1 ст. 366 КК України, та виправдано, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_9 відповідно до зміненого обвинувачення обвинувачується у тому, що він як капітан судна «SKY MOON» ІМО № 7525334, ММSI № 376562000, міжнародний позивний 5IM737, 1978 року побудови, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заподіяння шкоди інтересам держави Україна, а саме: підриву авторитету державної влади шляхом ігнорування Конституції України, Митного кодексу України, законів та інших нормативних актів України, порушення її суверенних прав на територіальну цілісність і недоторканість, перешкоджання та позбавлення уповноважених законодавством України посадових осіб здійснювати контроль за переміщенням на окуповану територію АР Крим та з неї транспортних засобів (морських суден), вантажів (товарів) та осіб, сприяння державі окупанту у здійсненні торговельних операцій всупереч санкціям, які застосовано до Російської Федерації Україною та іншими державами, та для особистого збагачення шляхом здійснення за грошову винагороду незаконних рейсів до закритих портів Кримського півострову, на порушення вимог статей 17-19 Конвенції Організації Об`єднаних Націй з морського права від 10 грудня 1982 року (UNCLOS-82), правил 4, 6, 7, 13 глави ІV, 12 глави V Міжнародної конвенції по охороні людського життя на морі 1974 року (SOLAS-74), статей 165-169 Акту про морський транспорт Занзібару 2006 року № 5, статті 62 Кодексу торгівельного мореплавства Республіки Молдова, наказу Міністерства інфраструктури України від 16 червня 2014 року № 255 «Про закриття морських портів», доведеного до експлуатантів морських суден Циркулярним листом Міжнародної морської організації (IMO) від 29 жовтня 2015 року № 3602, пунктів 3.4 статті 3, 6.3 статті 6, 12.4 статті 12 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території», статті 329 Митного кодексу України, статті 9 Закону України «Про Державний кордон України», розпорядженням Кабінету міністрів України від 30 квітня 2014 року № 424-р «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», частини 2 статті 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», за попередньою змовою групою осіб, упродовж січня-листопада 2016 року, діючи кожного разу повторно, систематично вчиняв порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, яке виявилось:
- у незаконному в`їзді 16 січня 2016 року, о 08 годині 45 хвилин, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) та іншими невстановленими на цей час службовими особами компанії-судновласника Blue Sky Shipmanagement LTD, компанії-вантажовідправника ТОВ «Металлопластика» (141006, Московська область, Митищинський район, місто Митищи, шосе Волковське, володіння 5А, будівля 1, офіс 506-в), компанії-вантажоодержувача Framework Projects LLP (Cornwall buildings 45 Newhall street, suite 211, Birmingham B3 3QR, Great Britain (United Kingdom), у складі екіпажу судна «SKY MOON», без спеціального дозволу та поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію України шляхом здійснення заходу указаного судна до закритого порту Феодосія;
- у незаконному виїзді о 21 годині 22 січня 2016 року, за попередньою змовою із переліченими особами, у складі екіпажу судна «SKY MOON», без спеціального дозволу та поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду із тимчасово окупованої території України шляхом здійснення виходу указаного судна із закритого порту Феодосія, незаконного переміщення на ньому вантажу брухту чорних металів у кількості 2600 тон - без проходження митного та інших видів контролю державними органами України до морського порту Немрут (Турецька Республіка);
- повторно, у незаконному в`їзді 21 лютого 2016 року, о 17 годині 20 хвилин, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) та іншими невстановленими на цей час службовими особами компанії - судновласника Blue Sky Shipmanagement LTD, компанії-вантажовідправника ТОВ «Металлопластика» (141006, Московська область, Митищинський район, місто Митищи, шосе Волковське, володіння 5А, будівля 1, офіс 506-в), компанії-вантажоодержувача Framework Projects LLP (Cornwall buildings 45 Newhall street, suite 211, Birmingham B3 3QR, Great Britain (United Kingdom), у складі екіпажу судна «SKY MOON», без спеціального дозволу та поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію України шляхом здійснення заходу указаного судна до закритого порту Севастополь;
- повторно, у незаконному виїзді близько 15 години 01 березня 2016 року, за попередньою змовою із переліченими особами, у складі екіпажу судна «SKY MOON», без спеціального дозволу та поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду із тимчасово окупованої території України шляхом здійснення виходу указаного судна із закритого порту Севастополь, незаконного переміщення на ньому вантажу брухту чорних металів у кількості 2600 тон - без проходження митного та інших видів контролю державними органами України до морського порту Немрут (Турецька Республіка);
- повторно, у незаконному в`їзді 10 квітня 2016 року, о 10 годині 55 хвилин, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) та іншими невстановленими на цей час службовими особами компанії-судновласника Blue Sky Shipmanagement LTD, компанії-вантажовідправника ТОВ «Металлопластика» (141006, Московська область, Митищинський район, місто Митищи, шосе Волковське, володіння 5А, будівля 1, офіс 506-в), компанії-вантажоодержувача Habas Sinai ve Tibbi Gazlar Istihsal Endustrisi AS, у складі екіпажу судна «SKY MOON», без спеціального дозволу та поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію України шляхом здійснення заходу указаного судна до закритого порту Севастополь;
- повторно, у незаконному виїзді близько 10 години 15 квітня 2016 року, за попередньою змовою із переліченими особами, у складі екіпажу судна «SKY MOON», без спеціального дозволу та поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду із тимчасово окупованої території України шляхом здійснення виходу указаного судна із закритого порту Севастополь, незаконного переміщення на ньому вантажу брухту чорних металів у кількості 2450 тон - без проходження митного та інших видів контролю державними органами України до морського порту Немрут (Турецька Республіка);
- повторно, у незаконному в`їзді 25 квітня 2016 року, о 04 годині 30 хвилин, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) та іншими невстановленими на цей час службовими особами компанії-судновласника Blue Sky Shipmanagement LTD, компанії-вантажовідправника ПАТ «Кримський содовий завод» (вул. Проектна, 1, м. Красноперекопськ, АР Крим), яка діяла за дорученням компанії Fortmix Investments Corporation (Piso 23, Avenida Paseo del Mar, Torre MMG, 0832-00232 World trade center, Costa del Este, Juan Diaz, Panama), компаній-вантажоодержувачів Eurosale Logistics LLP (3rd floor 49 Farrington road, London, United Kingdom) та Istanbul Grup Dis Ticaret Inc. (Barbaros quarter Alzambak Varyap Meridian street site, block A 2nd, floor 12, ap. 120), у складі екіпажу судна «SKY MOON», без спеціального дозволу та поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію України шляхом здійснення заходу указаного судна до закритого порту Севастополь;
- повторно, у незаконному виїзді 08 травня 2016 року, за попередньою змовою із переліченими особами, у складі екіпажу судна «SKY MOON», без спеціального дозволу та поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду із тимчасово окупованої території України шляхом здійснення виходу указаного судна із закритого порту Севастополь, незаконного переміщення на ньому вантажу технічної соди у кількості 2963,3 тон - без проходження митного та інших видів контролю державними органами України до морського порту Джурджулешти (Республіка Молдова);
- повторно, у незаконному в`їзді 27 липня 2016 року, о 14 годині 45 хвилин, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) та іншими невстановленими на цей час службовими особами компанії-судновласника Blue Sky Shipmanagement LTD, компанії-вантажовідправника ТОВ «Виртум» (344018, РФ, Ростов-на-Дону, пр. Будьонівський, 80, оф. 1127), компанії-вантажоодержувача Border Trading L.P. (44 Mail street, South Lanarkshire, Scotland, United Kingdom), у складі екіпажу судна «SKY MOON», без спеціального дозволу та поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію України шляхом здійснення заходу указаного судна до закритого порту Феодосія;
- повторно, у незаконному виїзді о 20 години 01 серпня 2016 року, за попередньою змовою із переліченими особами, у складі екіпажу судна «SKY MOON», без спеціального дозволу та поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду із тимчасово окупованої території України шляхом здійснення виходу указаного судна із закритого порту Феодосія, незаконного переміщення на ньому вантажу ячменю у кількості 3113,74 тон - без проходження митного та інших видів контролю державними органами України до морського порту Іскендерун (Турецька Республіка);
- повторно, у незаконному в`їзді 27 жовтня 2016 року, о 13 годині, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) та іншими невстановленими на цей час службовими особами компанії-судновласника Blue Sky Shipmanagement LTD, компанії-вантажовідправника ТОВ «Русь-Агроэкспорт» (вул. Гастелло, 10, м. Батайськ, 346880, Ростовська обл., РФ), компанії-вантажоодержувача Hakan Agro DMCC (21H, Almas Tower, Jumeirah Lakes Towers, Sheikh Zayed road, P.O. box 31489 Dubai UAE), у складі екіпажу судна «SKY MOON», без спеціального дозволу та поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію України шляхом здійснення заходу указаного судна до закритого порту Керч;
- повторно, у незаконному виїзді 01 листопада 2016 року, за попередньою змовою із переліченими особами, у складі екіпажу судна «SKY MOON», без спеціального дозволу та поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду із тимчасово окупованої території України шляхом здійснення виходу указаного судна із закритого порту Керч, незаконного переміщення на ньому вантажу насіння льону олійного у кількості 2641,06 тон - без проходження митного та інших видів контролю державними органами України до морського порту Гемлік (Турецька Республіка);
- повторно, у незаконному в`їзді 15 листопада 2016 року, о 17 годині 40 хвилин, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), власником компанії NTA Invest Group s.r.o. Нерух Сергієм та іншими невстановленими на цей час службовими особами компанії-судновласника Blue Sky Shipmanagement LTD, компанії-вантажовідправника ПАТ «Кримський содовий завод» (вул. Проектна, 1, м. Красноперекопськ, АР Крим), яка діяла за дорученням компанії NTA Invest Group S.R.O. (19000, Czech Republic, Praha 9, Krivoklatska 455), компаній-вантажоодержувачів I.M. Glass Conteiner Prim (MD-2023, Moldova, or. Chisinau, str. Uzinelor 201) та Sinerex-S SRL (MD-2001, Moldova, or. Chisinau, str. 31 August 1989, nr 64, ap. 2), у складі екіпажу судна «SKY MOON», без спеціального дозволу та поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію України шляхом здійснення заходу указаного судна до закритого порту Севастополь;
- повторно, у незаконному виїзді 18 листопада 2016 року, за попередньою змовою із переліченими особами, у складі екіпажу судна «SKY MOON», без спеціального дозволу та поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду із тимчасово окупованої території України шляхом здійснення виходу указаного судна із закритого порту Севастополь, незаконного переміщення на ньому вантажу технічної соди у кількості 3005,2 тон - без проходження митного та інших видів контролю державними органами України у напрямку морського порту Джурджулешти (Республіка Молдова).
Крім того, ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що як капітан судна «SKY MOON» ІМО № 7525334, ММSI № 376562000, міжнародний позивний 5IM737, 1978 року побудови, тобто будучи службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою приховання вчиненого порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, незаконного переміщення з неї вантажу без проходження митного та інших видів контролю державними органами України, на порушення вимог статей 17-19 Конвенції Організації Об`єднаних Націй з морського права від 10 грудня 1982 року (UNCLOS-82), правил 4, 6, 7, 13 глави ІV, 12 глави V Міжнародної конвенції по охороні людського життя на морі 1974 року (SOLAS-74), статей 165-169 Акту про морський транспорт Занзібару 2006 року № 5, статті 62 Кодексу торгівельного мореплавства Республіки Молдова, наказу Міністерства інфраструктури України від 16 червня 2014 року № 255 «Про закриття морських портів», доведеного до експлуатантів морських суден Циркулярним листом Міжнародної морської організації (IMO) від 29 жовтня 2015 року № 3602, пунктів 3.4 статті 3, 6.3 статті 6, 12.4 статті 12 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території», статті 329 Митного кодексу України, статті 9 Закону України «Про Державний кордон України», розпорядженням Кабінету міністрів України від 30 квітня 2014 року № 424-р «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», частини 2 статті 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а також пункту «b» статті 1, частини 3 статті 3 Міжнародної конвенції про уніфікацію деяких правил про коносаменти 1924 року (у редакції Протоколів від 23.02.1968 та 21.12.1972), пункту 7 статті 1, статті 14, частини 1 статті 15 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про морське перевезення вантажів 1978 року (Гамбурзькі правила 1978 року), 18 листопада 2016 року, знаходячись на території закритого морського порту Севастополь, вчинив складання і видачу завідомо неправдивих офіційних документів коносаменту про завантаження на судно «SKY MOON» технічної соди у кількості 2195,9 тон, вантажовідправником якої являється ПАТ «Кримський содовий завод» (вул. Проектна, 1, м. Красноперекопськ, АР Крим), яка діяла за дорученням компанії NTA Invest Group S.R.O. (19000, Czech Republic, Praha 9, Krivoklatska 455), вантажоодержувачем якої являється компанія I.M. Glass Conteiner Prim (MD-2023, Moldova, or. Chisinau, str. Uzinelor 201), а також коносаменту про завантаження на судно «SKY MOON» технічної соди у кількості 809,3 тон, вантажовідправником якої являється ПАТ «Кримський содовий завод» (вул. Проектна, 1, м. Красноперекопськ, АР Крим), яка діяла за дорученням компанії NTA Invest Group S.R.O. (19000, Czech Republic, Praha 9, Krivoklatska 455), вантажоодержувачем якої являється компанія Sinerex-S SRL (MD-2001, Moldova, or. Chisinau, str. 31 August 1989, nr 64, ap. 2) із внесеними до них завідомо неправдивими відомостями про завантаження переліченого вантажу та складання цих документів у порту Темрюк (Російська Федерація), що не відповідало дійсності, підписавши їх та засвідчивши свій підпис печаткою капітана судна, тим самим надавши документам статус офіційного.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст.332-1 КК України як порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї з метою заподіяння шкоди інтересам держави, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та за ч.1 ст.366 КК України як складання і видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2019 року ОСОБА_9 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.332-1 та ч.1 ст.366 КК України, та виправдано, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 у виді застави скасовано.
Заставу в розмірі 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень після вступу вироку у законну силу повернуто за належністю заставодавцю.
Арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.12.2016, на майно, яке виявлене 03.12.2016 під час обшуку судна «SKY MOON» ІМО № 7525334, ММSI № 376562000, міжнародний позивний 5IM737, 1978 року побудови, під прапором Танзанії (т.3 а.к.п. 176-183), скасовано.
Арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.12.2016, на майно, яке виявлене 03.12.2016 під час обшуку судна «SKY MOON» ІМО № 7525334, ММSI № 376562000, міжнародний позивний 5IM737, 1978 року побудови, під прапором Танзанії, а саме: порошкоподібну речовину білого кольору, яка згідно наданих документів обліковується як сода «SODA ASH DENCE (GRADE A) 2292 BIG-BAGS» у кількості 2 195 900 кг; порошкоподібну речовину білого кольору, яка згідно наданих документів обліковується як сода «SODA ASH DENCE (GRADE A) 857 BIG-BAGS» у кількості 809 300 кг; (т.3 а.к.п. 200), скасовано.
Арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2016, на судно «SKY MOON» ІМО № 7525334, ММSI № 376562000, міжнародний позивний 5IM737, 1978 року побудови, під прапором Танзанії, шляхом заборони користування та розпорядження цим майном, його вилучення та зберігання в будь-якому відкритому порту України (т.3 а.к.п. 206), скасовано.
Речові докази:
- документи і речі, виявлені та вилучені під час проведення обшуку судна SKY MOON» ІМО № 7525334, ММSI № 376562000, міжнародний позивний 5IM737, 1978 року побудови, та визнані речовими доказами постановою прокурора від 05.12.2016 (т.3 а.к.п. 184-195) повернуто за належністю законному володільцеві;
- порошкоподібну речовину білого кольору, яка згідно наданих документів обліковується як сода «SODA ASH DENCE (GRADE A) 2292 BIG-BAGS» у кількості 2 195 900 кг; порошкоподібну речовину білого кольору, яка згідно наданих документів обліковується як сода «SODA ASH DENCE (GRADE A) 857 BIG-BAGS» у кількості 809 300 кг, яка постановою прокурора від 05.12.2016 визнана речовим доказом (т.3 а.к.п. 201-202) повернуто за належністю законному володільцеві;
- судно «SKY MOON» ІМО № 7525334, ММSI № 376562000, міжнародний позивний 5IM737, 1978 року побудови, під прапором Танзанії (т.3 а.к.п.211-212) повернуто за належністю законному володільцеві.
Процесуальні витрати, а саме: витрати на проведення експертиз віднесено за рахунок держави.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 у кримінальному провадженні № 0000034 від 17.04.2016, яким ОСОБА_9 визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332-1, ч.1 ст.366 КК України, та виправдано у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості, через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332-1, ч.1 ст.366 КК України, та призначити покарання: за ч.2 ст.332-1 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі, з позбавленням права займати керівні посади на морських суднах на строк 3 (три) роки; за ч.1 ст.366 КК України 1 (один) рік обмеження волі, із позбавленням права займати керівні посади на морських суднах на строк 3 (три) роки. Відповідно до положень ст.70 КК України визначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суровим, призначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права займати керівні посади на морських суднах на строк 3 (три) роки.
Речові докази:
- документи, вилучені в ході обшуку судна 03 грудня 2016, що досліджені у судовому засіданні та приєднані до матеріалів судового провадження, зберігати в матеріалах судової справи, інші вилучені під час обшуку документи, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Південного регіону України, передати судновласнику судна «Скай Мун»;

- мобільний телефон «iPhone» повернути ОСОБА_9 ;

- паспорт громадянина Сирійської Арабської республіки, що належить ОСОБА_9 , зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- долю арештованого майна: судна «Скай Мун» та вантажу, який на ньому знаходиться кальцинованої (технічної) соди загальною вагою 3005,2 т., вирішити відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 15 березня 2017, якою їх конфісковано в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_9 у дохід бюджету витрати в сумі 6603 (шість тисяч шістсот три) грн. на проведення комплексної судової технічної експертизи та судової почеркознавчої експертизи, 2 товарознавчі експертизи.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що вирок Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2019 ухвалено незаконно та необґрунтовано, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.
Апелянт звертає увагу на те, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було зібрано достатньо доказів для оголошення підозри та обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 332-1, ч.1 ст.366 КК України.
Прокурор зазначає, що викладені у вироку суду висновки не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а окремі висновки суду, викладені у вироку, містять істотні суперечності.
Апелянт стверджує, що виправдовуючи ОСОБА_9 , суд першої інстанції зазначив, що під час досудового розслідування було порушено його права на захист, у зв`язку із чим всі зібрані органом досудового розслідування докази визнав недопустимими. По-перше, суд зазначив, що органом досудового розслідування не дотримано вимоги КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо реалізації права ОСОБА_9 на захист шляхом забезпечення якісного перекладу процесуальних документів. Зокрема, суд вказав (а.с. 6 вироку), що в матеріалах кримінального провадження міститься повідомлення про підозру від 20.12.2016, яке у той же день вручено ОСОБА_9 у присутності захисника ОСОБА_15 , з перекладом, який підписано перекладачем ОСОБА_16 ; повідомлення про зміну підозри та про нову підозру від 14.02.2017, яке у той же день вручено ОСОБА_9 , з перекладом, який не засвідчено перекладачем; обвинувальний акт, який 16.03.2017 надійшов до Святошинського районного суду м. Києва, з перекладом на арабську мову, який підписано прокурором ОСОБА_17 та слідчим ОСОБА_18 , однак не засвідчений перекладачем. При цьому суд не звернув увагу на ті обставини, що при врученні ОСОБА_9 у присутності захисника та перекладача повідомлень про підозри та обвинувального акту, разом із перекладами на арабську мову, ні від підозрюваного, ні від його захисника не надходили заяви про незрозумілість суті підозри та обвинувачення, про невідповідність арабських перекладів оригіналам процесуальних документів. Про те, що обвинувачений ОСОБА_9 не розуміє суті обвинувачення, останній заявив лише в суді. При цьому, судом було надано достатній час стороні захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження з можливістю залучення перекладача за власним вибором. Дані обставини суд відзначив у вироку (а.с. 6 вироку).
Окрім того, апелянт звертає увагу на те, що суд залишив поза увагою той факт, що після надання в судовому процесі стороні захисту часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від ОСОБА_9 та його захисників також не надходили заяви про незрозумілість обвинувачення. Також, у вироку суд послався на те, що захисником ОСОБА_10 було заявлено клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження висновку перекладача Центру перекладів «Тріс» (т. 8 а.с.1-168) про те, що зміст перекладу первісного повідомлення про підозру, повідомлення про зміну підозри та про нову підозру, обвинувального акту та клопотання про застосування запобіжного заходу з української мови на арабську не відповідає змісту оригіналу. Разом з тим, стороною обвинувачення було звернуто увагу суду, що у висновку перекладача Центру перекладів «Тріс» не міститься жодних обґрунтувань, які стали підставою для такого висновку. Суд не пересвідчився, чи є в Центрі перекладів «Тріс» перекладач з української мови на арабську, чи достатня в нього кваліфікація. Крім того, в ході судового розгляду прокурором 14.01.2019 змінено обвинувачення ОСОБА_9 , змінений обвинувальний акт перекладено на арабську мову перекладачем ОСОБА_12 , який забезпечував переклад у судовому процесі, та 15.01.2019 вручено обвинуваченому. Суд надав ОСОБА_9 та його захиснику достатній час для ознайомлення з новим обвинуваченням, після чого ОСОБА_9 був допитаний в суді, де зазначив, що йому зрозуміло суть обвинувачення. На час винесення вироку слухання справи майже пів року відбувалось за зміненим обвинувальним актом, тому у ОСОБА_9 та його захисників було достатньо часу для підготовки захисту від нового обвинувачення.
Також прокурор зазначає, що у вироку суд зазначив, що стороною обвинувачення усунуто порушення щодо неякісного перекладу обвинувального акту, проте не усунуто порушення щодо перекладу первісного повідомлення про підозру та про зміну підозри. Однак, стороною обвинувачення було перекладено не попередній обвинувальний акт від 20.02.2017, а змінений обвинувальний акт від 14.01.2019. Переклад же повідомлень про підозри від 20.12.2016 та від 14.02.2017 взагалі не мав процесуального значення, оскільки обвинувачення вже було змінено. Прокурор наголошує, що не відповідають дійсності викладені у вироку обставини, начебто, незаперечення стороною обвинувачення факту неякісного перекладу процесуальних документів. Посилання прокурора у судовому процесі на вимоги ч.4 ст.29 КПК України, яка передбачає обов`язковість перекладу судових рішень, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, було пов`язано із тим, щоб звернути увагу суду на той факт, що у цій же нормі закону закріплено право учасників процесу заявляти клопотання про переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом. Проте жодного клопотання як від ОСОБА_9 , так і від його захисників, про переклад процесуальних документів, або здійснення іншого, більш якісного перекладу наданих документів, не надходило.
Таким чином на думку прокурора, висновки суду про порушення права ОСОБА_9 на захист через неякісний переклад процесуальних документів не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Окрім того, прокурор зазначає, що не ґрунтується на законі та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження висновок суду про те, що ОСОБА_9 не набув статусу підозрюваного через, начебто, неможливість реалізувати свої права мовою, якою він володіє, та невручення йому письмової підозри в перекладі на арабську мову (а.с. 7 вироку). Цей висновок суперечить не тільки вимогам КПК України, матеріалам кримінального провадження, а також й обставинам, відображеним у самому вироку. Так, суд у вироку відзначив (а.с. 6 вироку), що в матеріалах кримінального провадження міститься повідомлення про підозру від 20.12.2016, яке у той же день вручено ОСОБА_9 у присутності захисника ОСОБА_15 , з перекладом, який підписано перекладачем ОСОБА_16 ; повідомлення про зміну підозри та про нову підозру від 14.02.2017, яке у той же день вручено ОСОБА_9 , з перекладом, який не засвідчено перекладачем; обвинувальний акт, який 16.03.2017 надійшов до Святошинського районного суду м. Києва, з перекладом на арабську мову, який підписано прокурором ОСОБА_17 та слідчим ОСОБА_18 , однак не засвідчений перекладачем. Під час вручення повідомлень про підозру, допитів підозрюваного ОСОБА_9 , при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження у порядку ст.290 КПК України та врученні обвинувального акту були присутні захисник та перекладач, що свідчить про забезпечення можливості реалізувати свої права мовою, якою він володіє. Відповідно до положень ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Повідомлення про підозру ОСОБА_19 було вручено 20.12.2016 у присутності перекладача, з врученням перекладу на арабську мову, який підписано перекладачем. З цього часу ОСОБА_9 набув статусу підозрюваного.

На думку прокурора, прийшовши до безпідставного висновку про порушення права на захист ОСОБА_19 , пов`язаного із, начебто, неякісним перекладом процесуальних документів, суд незаконно та необґрунтовано визнав всі зібрані під час досудового розслідування докази недопустимими (а.с. 7 вироку).При цьому, суд жодним чином не мотивував такий висновок, не послався на норми КПК України, які б вимагали під час проведення слідчих дій з метою отримання доказівдодержуватись прав особи, передбаченого ч.2 ст.29 КПК України, бути повідомленою про підозру мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри.

Прокурор звертає увагу на те, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 17.04.2016 за обвинуваченням ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332-1, ч.1 ст.366 КК України, при проведенні слідчих дій, внаслідок яких здобуто докази його вини, не було допущено порушень прав та свобод особи.

Апелянт звертає увагу на те, що іншим порушенням права на захист обвинуваченого суд зазначив його незаконне затримання 30.11.2016, яке, начебто, відбулось під час затримання українськими прикордонниками судна «Скай Мун», капітаном якого був ОСОБА_9 , без складання протоколу про затримання, без роз`яснення зрозумілою мовою підстав затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, без роз`яснення прав затриманого.
На думку суду, огляд та затримання судна, а також затримання ОСОБА_19 відбувалось без оформлення процесуальних документів, а також у відсутність захисника та перекладача. При цьому, викладені у вироку обставини про, начебто, неодноразові заяви сторони захисту про незаконне затримання ОСОБА_19 та надання з цього приводу ряду доказів, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та подіям, які відбувались в судовому процесі (а.с. 7 вироку). Під час судового процесу, та, зокрема, після вступу у справу захисника ОСОБА_10 , стороною захисту неодноразово заявлялось про те, що судно «Скай Мун» було затримано у внутрішніх водах Румунії, на підтвердження чого надавались докази, зокрема, рапорт румунського лоцмана, відеозапис затримання судна, скріншоти зображення маршруту судна з навігаційної програми «МаrineТгаffic». Проте, ні обвинувачений ОСОБА_9 , ні його захисники жодного разу не заявляли про те, що ОСОБА_9 був затриманий 30.11.2016. Якщо б такі заяви стороною захисту проголошувались, стороною обвинувачення було б звернуто увагу суду на існування Законів та інших нормативних документів, які регламентують порядок затримання суден та процедуру пропуску іноземних громадян через державний кордон на територію України, та вжито заходи щодо спростування такого твердження.

На думку прокурора, висновки суду про затримання ОСОБА_19 30.11.2016 є безпідставними, не ґрунтуються на досліджених в суді доказах, та пов`язані із незнанням законодавства, яке регламентує режим державного кордону України, порядок його перетинання транспортними засобами та іноземними громадянами.Зокрема, суд відзначив, що в матеріалах кримінального провадження міститься протокол від 30.11.2016 про затримання судна «Скай Мун» (т.3 а.с. 87-88), проте не дав належної правової оцінки його змісту, безпідставно визначивши, що цей протокол підтверджує затримання ОСОБА_9 . Разом із тим, у цьому протоколі зазначено, що судно «Скай Мун» затримано на підставі ст. 29 Закону України «Про державний кордон», якою передбачено підстави затримання органами Державної прикордонної служби України іноземних та українських невійськових суден. Так, відповідно до п. п. 4, 8 ч. 1 вказаної норми іноземне невійськове судно, яке перебуває в територіальному морі і внутрішніх водах України, затримується органами Державної прикордонної служби України та конвоюється в найближчий порт або інший відповідний пункт у випадках, якщо: 4) судно провадить висадку чи посадку людей, вивантаження чи навантаження вантажів у не встановлених для цього місцях або у встановлених місцях, але без дозволу компетентних органів України; 8) судно не підкоряється розпорядженням представників органів Державної прикордонної служби України або інших компетентних органів України. Саме ці підстави зазначено у п.9 протоколу затримання судна - порушника державного кордону, складеного 30.11.2016 офіцером Державної прикордонної служби України капітаном 3 рангу ОСОБА_20 .

Відомості, зазначені у протоколі про затримання судна, підтверджено свідками ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які в судовому засіданні показали, що під проходу судна «Скай Мун» в територіальних водах України поблизу о.Зміїний у напрямку до гирла річки Дунай воно не відповідало на запити прикордонної служби, а 30.11.2016, коли судно вже йшло по річці Дунай у внутрішніх водах України, на вимогу прикордонної служби зупинити судно та допустити на борт оглядову групу капітан судна не реагував, під час спроби прикордонників висадитись на борт судно здійснювало небезпечні маневри з метою не допустити висадки оглядової групи.

Порядок в`їзду на територію України та виїзду з неї, а також порядок перебування іноземних громадян в Україні регламентується Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-УІ.

Враховуючи, що відносно судна «Скай Мун» станом на 13.11.2016 у Державної прикордонної служби України була інформація про його заходи у закриті порти АР Крим, висадку та посадку людей, вивантаження чи навантаження вантажів у невстановлених для цього місцях, судно не підкорялось розпорядженням представників органів Державної прикордонної служби України, відповідно до вищезазначених нормативних документів українські прикордонними мали повноваження провести огляд судна, яке рухалось у внутрішніх водах по річці Дунай, перевірити документи судна та членів екіпажу, та здійснити затримання судна.

Також, прокурор зазначає, що суд неправильно оцінив показання обвинуваченого, а також членів екіпажу судна «Скай Мун», які були допитані у порядку ст.225 КПК України, зазначивши, що вони свідчать про затримання ОСОБА_9 30.11.2016. Такий висновок не відповідає дослідженим в суді доказам та фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки ні ОСОБА_9 , ні члени команди не говорили про затримання капітана, про обмеження його права вільно пересуватись судном.А той факт, що ОСОБА_9 не міг вільно пересуватись територією України, пов`язаний не з його затриманням як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, а у зв`язку із тим, що він як іноземний громадянин повинен був пройти процедуру прикордонного контролю, яка була здійснена 02.12.2016, після чого ОСОБА_9 був пропущений через державний кордон на територію України. Про це свідчать і показання свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які будучи допитані в суді 18.03.2019 зазначили, що після затримання 30.11.2016 судна «Скай Мун» та його буксирування у порт «Рені» ОСОБА_9 поскаржився на погіршення стану здоров`я, та був доставлений до лікарні у м. Рені, де проходив лікування. Ці показання суд не вказав у вироку та не дав їм оцінку. На запитання прокурора ОСОБА_9 також вказав, що після затримання судна потрапив у лікарню, де перебував декілька днів, скільки конкретно - не пам`ятає, проте суд чомусь не послався у вироку на ці показання, і також не дав їм оцінку.

Згідно листа Ренійської центральної районної лікарні від 10.06.2019 № 297 ОСОБА_9 знаходився на лікуванні у цій установі у періоди з 02 по 03 грудня, з 22 по 26 грудня 2016 року, з 18 по 28 березня 2017 року. У періоди між лікуванням ОСОБА_9 за власним бажанням повертався на судно «Скай Мун».

Тому, на думку прокурора, жоден із доказів, наведених судом у вироку в обґрунтування безпідставного твердження про затримання ОСОБА_9 30 листопада 2016 року, а саме: показаннях обвинуваченого ОСОБА_9 ; показаннях свідків - членів екіпажу судна ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ; показаннях свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 ; протоколі від 30.11.2016 про затримання судна - порушника державного кордону (т. 3, а.с. 87-88), відеозаписах огляду та затримання судна «Скай Мун», наданих в судовому засідання сторонами обвинувачення та захисту (т. 10, а.с. 30, 78); листі Одеського загону морської охорони від 30.11.2016 (т.3 а.с. 52-57), не підтверджує висновок суду про затримання ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про невідповідність висновку суду фактичним обставинам кримінального провадження, (а.с. 6 вироку).
Також, прокурор зазначає, що посилання у вироку на наявність у провадженні військової прокуратури Південного регіону України кримінального провадження №0000034 від 17.04.2016 щодо здійснення незаконних рейсів між закритими портами АР Крим та іноземними портами екіпажем судна «Скай Мун», а також винесення у рамках цього провадження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ухвали від 19.11.2016 про арешт судна «Скай Мун» жодним чином не свідчить про затримання 30.11.2016 капітана судна ОСОБА_19 (а.с. 7 вироку). Не відповідає доказам, дослідженим в суді, викладені у вироку обставини, про вилучення під час затримання телефону капітана судна, про яке, начебто, зазначив свідок ОСОБА_31 , допитаний у порядку ст.225 КПК України. По-перше, під час допиту ОСОБА_24 захисник підозрюваного ОСОБА_19 - ОСОБА_15 , запитала про те, чи оглядали прикордонники телефони членів команди, на що перекладач, переводячи відповідь свідка, сказав, що «брали тільки телефон капітана». По-друге, в судовому засіданні досліджено протокол обшуку судна «Скай Мун» від 03.12.2016, в якому зафіксовано виявлення в кабіні капітана судна та вилучення телефону Ірhone ІМЕІ НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 (т. 3 а.с. 107-112). У цьому ж протоколі обшуку зафіксовано видачу ОСОБА_32 - представником екіпажу, який був присутнім при проведення слідчої дії, дев`яти паспортів та дев`яти посвідчень моряків членів команди судна, що спростовує викладені судом у вироку обставини про те, що, начебто, члени екіпажу судна ОСОБА_33 , ОСОБА_31 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 під час допиту у порядку ст.225 КПК України засвідчили вилучення прикордонниками їх паспортів та книжок моряків 30.11.2016 під час затримання судна (а.с. 7 вироку).

Окрім того, прокурор зазначає, що безпідставним та необгрунтованим є твердження, викладене у вироку суду, про те, що обшук 03.12.2016 проведено з порушенням вимог закону, зокрема, ст.223 КПК України, оскільки його було проведено у відсутності ОСОБА_9 та захисника. Так, ч.3 вказаної статті передбачено, що слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. На момент проведення обшуку 03.12.2016 у кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру, у порядку ст.208 КПК України ніхто не затримувався. Під час обшуку був присутній представник екіпажу ОСОБА_33 , а також перекладач. Оскільки ОСОБА_9 перебував у Ренійській центральній районній лікарні, його участь у проведенні обшуку була неможлива. Кримінальний процесуальний кодекс України не містить норми, відповідно до якої орган досудового розслідування повинен забезпечити участь захисника у проведенні слідчої дії у кримінальному провадженні, у якому відсутній підозрюваний. Запрошення під час проведення обшуку захисника є правом, а не обов`язком слідчого чи прокурора. Тому обшук судна «Скай Мун», який проводився на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2016, було здійснено із дотриманням всіх вимог КПК України, у зв`язку із чим відсутні підстави для визнання його незаконним, а здобутих під час його проведення доказів - недопустимими.

Прокурор зазначає, що прийшовши до необґрунтованого висновку про порушення вимог ст.223 КПК України під час обшуку судна «Скай Мун», та безпідставно визнавши отримані в ході його проведення докази недопустимими, суд незаконно визнав недопустимими також інші докази, зібрані органом досудового розслідування із дотриманням вимог КПК України, зокрема: протокол огляду від 10.12.2016 карти mісго 8ГБ 32Гб із відеозаписом обшуку судна «SKY MOON» від 03.12.2016 (т. 3 а.с. 113-115), протокол огляду від 04.12.2016 документів, вилучених 03.12.2016 під час обшуку судна «Скай Мун» (т. 3 а.с. 116-124), протокол огляду від 05.01.2017 телефону «іPhone», який вилучено під час обшуку 03.12.2016 в кабіні капітана судна (т. 3 а.с. 128- 152), висновок експерта № 344/1289 від 30.12.2016 (т.4 а.с. 8-59); висновок експерта № 34П від 10.02.2017 (т. 4 а.с. 80-99), висновок № 142 від 03.02.2017 (т. 4 а.с.- 104-109); висновок № 150 від 13.02.2017 (т. 4 а.с. 114-118); висновок експерта № 17-91 від 17.02.2017 (т. 4 а.с. 123-137).

Оцінюючи матеріали, отримані прокурором з Одеського загону морської охорони, та додатково надані під час судового розгляду, суд допустив протиріччя, в одному випадку посилаючись на них як на законні докази, а в іншому випадку визнаючи їх недопустимими.Так, мотивуючи висновок про затримання 30.11.2016 ОСОБА_9 під час затримання судна «Скай Мун», суд зазначив, що вказаний факт зафіксовано на відеозаписі огляду та затримання судна, наданому як стороною захисту, так і обвинувачення (т. 10 а.с.30,38) (а.с. 7 вироку).

Разом з тим, в іншій частині вироку суд визнав всі додатково надані прокурором в судовому процесі матеріали, отримані з Одеського загону морської охорони, недопустимими, оскільки їх отримання здійснено із порушенням вимог ст.ст.103, 333 КПК України. При цьому, суд не дав оцінки законності отримання стороною захисту відеозапису огляду та затримання судна «Скай Мун», незважаючи на те, що під час судового провадження сторона захисту не заявляла у порядку, визначеному ст.333 КПК України, клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, або проведення органом досудового розслідування певних слідчих (розшукових) дій. Також суд не мотивував у вироку, чому він взяв до уваги одні докази (відеозаписи огляду та затримання судна), отримані сторонами обвинувачення та захисту в порушення вимог ст.ст.103, 333 КПК України, і відкинув інші (матеріали руху судна «Скай Мун» річкою Дунай), отримані у такий же спосіб.

Окрім того, на думку прокурора, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження висновок, викладений у вироку суду, про відсутність доказів вчинення ОСОБА_19 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332-1 КК України, за попередньою змовою групою осіб. Аналізуючи в цій частині докази, суд невірно відобразив у вироку показання ОСОБА_19 , який, начебто, під час допиту в суді ніяких показань з цього приводу не давав. Навпаки, будучи допитаним 06.06.2018 в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 на запитання прокурора показав, що всі команди з приводу слідування судна, у тому числі у порти АР Крим, погрузки на судно вантажу, він отримував від представника компанії - судновласника ОСОБА_13 , з яким спілкувався по телефону, а також на його електронну пошту останній надсилав необхідні документи та відомості. В матеріалах кримінального провадження містяться документи (коносаменти № 1 та № 2) на вантаж - технічну соду у кількості 3005,2 тон, який знаходився на судні «Скай Мун» під час його затримання 30.11.2016, та який було завантажено у закритому порту «Севастополь», вантажовідправником якої є ПАТ «Кримський содовий завод» (вул. Проектна,м. Красноперекопськ, АР Крим), яке діяло за дорученням компанії NTA Invest Group S.R.O/ (19000, Сzech Republic, Ргаhа 9, Кгivoklatska 455), власником якої є ОСОБА_40 . Також в матеріалах кримінального провадження, досліджених в суді, містяться відомості про інші компанії (вантажовідправники та вантажоодержувачі), причетні до заходів судна «Скай Мун» у закриті порти АР Крим, невстановлені посадови особи яких, знаючи про окупацію території Криму Російською Федерацією та закриття портів, разом із ОСОБА_9 вчиняли дії, пов`язані із порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї. Зазначені доказі свідчать про те, що ОСОБА_9 , здійснюючи протягом 2016 року за вказівкою ОСОБА_13 неодноразові в`їзди до закритих портів України «Севастополь», «Феодосія», «Керч» та виїзди із них, вчиняв дії за попередньою змовою групою осіб.

Також, на думку прокурора, суд безпідставно відкинув як докази постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2017 про вчинення ОСОБА_9 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, а також постанови Каланчацького районного суду Херсонської області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.204-2 КУпАП ОСОБА_41 , ОСОБА_26 , ОСОБА_30 , ОСОБА_25 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_24 , які, на думку суду, не впливають на доведеність вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень та на кваліфікацію даних злочинів. В ході розгляду Малиновським районним судом м. Одеси протоколу про вчинення ОСОБА_19 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, було встановлено факт незаконного заходу 16.11.2016 судна «Скай Мун» під командуванням капітана ОСОБА_9 у закритий порт Севастополь поза межами контрольних пунктів в`їзду - виїзду на тимчасово окуповану територію України, без проходження митного контролю, завантаження на судно та незаконне вивезення 18.11.2016 через державний кордон України товару - «технічної соди» вагою 3005200 кг без проходження обов`язкового митного оформлення, тобто перемістили товар через митний кордон України поза митним контролем. За результатами розгляду протоколу ОСОБА_19 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу, судно та вантаж конфісковані. Таким чином, постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2017 містить в собі встановлені судом факти про в`їзду та виїзду у період з 16 по 18 листопада 2016 року судна «Скай Мун» на чолі з капітаном ОСОБА_19 у закритий порт Севастополь, а також підтверджує, що ОСОБА_9 діяв із прямим умислом, з корисливим мотивом, а судно та вантаж є предметами вчинення протиправного діяння, тобто саме ті обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні №0000034.

Постанови Каланчацького районного суду Херсонської області про притягнення членів екіпажу судна «Скай Мун» до адміністративної відповідальності за ст.204-2 КУпАП також підтверджують факти порушення ними порядку в`їзду та виїзду у період з 16 по 18 листопада 2016 року на тимчасово окуповану територію України, що є предметом доказування у зазначеному кримінальному провадженні.
Також прокурор звертає увагу на те, що вирішуючи долю речових доказів - судна «Скай Мун» та вантажу - порошкоподібної речовини білого кольору, яка згідно документів облікована як сода, загальною вагою 3005200 кг, суд незаконно вирішив повернути їх законним володільцям, оскільки вказані предмети відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2017 конфісковані в дохід держави.

Окрім того, прокурор, оцінюючи у сукупності вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2019 у кримінальному провадженні №0000034 від 17.04.2016, яким ОСОБА_19 визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332-1, ч.1 ст.366 КК України, та виправдано у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості, приходить до висновку про очевидну невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки: 1) висновки суду не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду; 2) судом не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; 3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; 4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності (п.п. 1 - 4 ч. 1 ст.411 КПК України), а відтак наявні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч.1 ст.412 КПК України).

Оскільки невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, вирок підлягають скасуванню (ч.2 ст.411 КПК України).

Прокурор стверджує, що при наявності достатніх доказів для притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.332-1, ч.1 ст.366 КК України, суд безпідставно не застосував кримінальний закон, який підлягає застосуванню (п.1 ч.1 ст.413 КК України).
Апелянт зазаначає, що враховуючи те, що під час судового розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_9 було досліджено всі докази, які підтверджують його вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332-1, ч.1 ст.366 КК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги слід дослідити докази його вини та постановити новий вирок.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,
пояснення захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора,
пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 , який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ухвалюючи вирок, суд, у відповідності зі ст.368 КПК України, повинен вирішити питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
При цьому, положеннями ст.94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів ? з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з приписами ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинив обвинувачений; 3) у діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.1 та 2 ч.1 ст.284 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.374 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, як тих, що були зібрані стороною захисту, так і тих, що зібрані стороною обвинувачення, в тому числі і поданих у судовому засіданні.
Згідно зі ст.62 Конституції України, положень ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.
Роз`яснення суворого додержання, закріпленого у ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, передбачені також у п.18 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвизначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст.62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п. 150, п. 253).
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Апеляційна процедура передбачає оцінку оскаржуваного вироку відповідності нормам кримінального та процесуального закону, фактичним обставинам кримінального провадження, а також дослідженим у судовому засіданні доказам.
Так, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, в ньому викладено формулювання обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_9 , а також підстави виправдання із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд, під час розгляду кримінального провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, ретельно перевірив представлені сторонами докази, у тому числі й ті, на підставі яких було пред`явлено ОСОБА_9 обвинувачення, допитав безпосередньо свідків, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них в їх сукупності і взаємозв`язку.
З матеріалів кримінального провадження та, зокрема, виправдувального вироку вбачається, що в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332-1 та ч.1 ст.366 КК України, не визнав у повному обсязі та показав, що в період, який йому інкримінується, він працював на посаді капітана судна «SKY MOON», яке здійснювало вантажоперевезення. Обов`язки капітана судна виконував в рамках вимог, передбачених міжнародними конвенціями і правилами перевезення вантажів морським транспортом. Будь-яких неправдивих відомостей в коносаменти на перевезення вантажу не вносив. Під час руху судна по річці Дунай в направленні порту Джурджулешти (Молдова) на судні знаходився лоцман, який вів судно, так як він-обвинувачений не мав сертифіката на управління судном під час руху по річці Дунай. Лоцман був затребуваний з румунської сторони, що відповідало вимогам Дунайської Конвенції. В момент затримання судна українськими прикордонниками судно знаходилось в територіальних водах Румунії воно йшло під прапором Танзанії і Румунії. Вважає, що затримання судна було здійснено представниками прикордонної служби України незаконно. Крім того зазначив, що його показання підтверджуються рапортом румунського лоцмана, який в момент затримання судна був на борту судна «SKY MOON» і вів судно у відповідності з правилами Дунайської Конвенції. Під час затримання прикордонники вилучили паспорти та книжки моряків всіх членів екіпажу, а також інші документи, які були на судні. Відносно заходу і завантаження судна «SKY MOON» в портах Криму, то йому, як громадянину Сирії, не було відомо про те, що вказані порти були закриті для заходу суден інших держав. Вважає, що ніякого збитку Україні не завдавав. Як капітан судна виконував свою роботу по перевезенню вантажу, який був не контрабандний. Вважає, що в порти Російської Федерації судно заходило цілком законно, оскільки Росія та Сирія підтримують дружні відносини. Про те, що є заборона на захід суден в морські порти Росії його ніхто не інформував. В ході судового розгляду йому стало відомо, що він визнавав свою провину під час допиту в якості підозрюваного. Однак, він заперечує проти цього. Слідчі намагалися схилити його до укладення угоди із слідством, а взамін обіцяли посприяти у звільненні від кримінальної відповідальності та дозволити виїзд до Сирії. Однак він не міг зрозуміти в чому його підозрюють та обвинувачують, законодавства України він не знає, є громадянином Сирії і не володіє українською чи російською мовою. Під час досудового розслідування слідчим було залучено «перекладача» з арабської мови, однак «так званий перекладач» не міг йому ані перекласти, ані пояснити в чому його звинувачують.
Натомість, ключовими доказами сторони обвинувачення, на якому ґрунтувалося обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332-1 та ч.1 ст.366 КК України, так які були досліджені судом першої та апеляційної інстанцій є:
- покази свідка ОСОБА_22 , який показав, що у листопаді 2016 року він займав посаду помічника командира корабля Одеської морської охорони і був направлений керівництвом на річку Дунай для забезпечення охорони державного кордону. Проводився аналіз суден, які заходили до закритих портів тимчасово окупованої території. Одним з таких суден було судно « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Під час його появи на ділянці загону Одеської морської охорони було прийнято рішення провести його огляд і в разі підтвердження його заходження на тимчасово окуповану територію його затримання. Він був призначений командиром оглядової групи №1. Затримання судна «SKY MOON» відбувалося у внутрішніх водах України. В онлайн-режимі можна побачити рух судна за допомогою системи «АІС», яка відправляє до інтернет-ресурсів таких як «MarineTraffic». Постійно здійснювався онлайн-трафік судна «SKY MOON». На борту було знайдено чек із супермаркету міста Севастополь. Документи відносно багажу було знайдено декілька і вони всі відрізнялися. У момент висадки було здійснено відеофіксацію з координатами висадки судна. Відеофіксацію здійснювали частково. Особисто він подавав рапорт керівництву з долученням всіх матеріалів фото та відеозйомки. Судно « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було затримано за порушення законодавства України, зайшовши на тимчасово окуповану території без дозволу України;
- покази свідка ОСОБА_21 , який показав, що він працює у складі Одеського загону морської охорони. В 2016 році він перебував на річці Дунай у складі оглядової групи, яка мала інформацію щодо порушення екіпажом судна «SKY MOON» законодавства України, а саме: зазначене судно заходило в закритий Україною окупований порт Севастополь на території Криму. В його функції входило: перевірка документів та спілкування англійською мовою. Процес переговорів та затримання судна фіксувався фото та відеозасобами, яку здійснювали працівники прес-служби. Він опитав капітана судна за допомогою радіопередавача, а саме звідки і куди йде судно. Капітан повідомив, що судно йде в порт Молдова. Капітан повідомив, що він не заходив в порти Криму. Після цього капітану було запропоновано відправити групу на судно для перевірки документів. Розмова з капітаном відбувалася приблизно 45 хвилин-одну годину. Капітан відмовлявся надавати документи для огляду. У зв`язку з чим судно було примусово зупинено для перевірки документів. На судні були знайдені документи, підписані капітаном, та на яких були проставлені печатки судна, що свідчило про те, що судно заходило в порти Севастополя, Феодосії та Керчі. В книжці моряка ОСОБА_9 була відмітка про його перебування на території Севастополя, Феодосії та Керчі. З усіх документів, які знаходилися на судні, було зроблено фото копії та передано до матеріалів справи. Капітан добре володів англійською мовою, спілкувався, а коли хотів уникнути відповіді на запитання різко забував англійську мову. Капітан відмовлявся виконувати вказівки прикордонників. На борту судна перебував румунський лоцман, який стояв на спостерігав. Судно перебувало під прапором ОСОБА_42 , а також на судні був прапор, що на борту лоцман. Лоцман тільки надає рекомендації, всі рішення приймає командир. Лоцман був громадянином Румунії. Капітан давав команду не виконувати доручення представників прикордонної служби, тому що їм не буде виплачена заробітна плата. Судно було затримано прикордонниками 30.11.2016. Судно перевозило близько 3000 тон соди, документи на вантаж на судні були. Неправомірних дій по відношенню до капітана вони-прикордонники не здійснювали, але капітан впав і погано себе почував. Наступного дня його госпіталізували до шпиталю;
- покази спеціаліста ОСОБА_43 , який зазначив, що є співробітником ДУ «Держгідрографія». У 2015 році начальником ДУ «Держгідрографія» було видано розпорядження про підготовку Прибережного повідомлення України про закриття морських портів Севастополь, Феодосія, Керч. Вказане повідомлення, починаючи з 31.03.2015 щоденно двічі на день передавалося у радіоефір радіостанціями України Одеса-НАВТЕКС та Бердянськ-НАВТЕКС, дальність покриття яких становить 500 км, що покриває всі територіальні води України, її континентальний шельф та частково нейтральні води Чорного та Азовського морів. Тому всі судна, які знаходяться поблизу Криму, отримують такий сигнал, який передається українською та англійською мовами та відображається у голосовому або тестовому виді в залежності від апаратури, яка використовується на судні. Також ДУ «Держгідрографія» було розроблено Повідомлення Мореплавцям № 12-40 від 15.01.2016, яке передбачає, що у зв`язку з тимчасовою окупацією території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя морські порти Керч, Севастополь, Феодосія, Ялта, Євпаторія закрито. Повідомлення направлялося всім організаціям, які уклали договори з ДУ «Держгідрографія» і пов`язані із мореплавством та виданням навігаційної літератури;
- покази свідка ОСОБА_30 , допитаного під час досудового розслідування в судовому засіданні в порядку ст.225 КПК України, який показав, що з серпня 2016 року працював на судні «SKY MOON» на посаді матроса. Кому належить судно він не знає, а також не знав, що порти Криму закриті у зв`язку з його тимчасовою окупацією та належать Україні, про належність Криму Україні він дізнався вже після затримання прикордонниками, перебуваючи на території України, думав, що Крим це Росія, оскільки там був прапор Росії. На судні «SKY MOON» вони заходили в порт Севастополя. Капітаном судна на той час був ОСОБА_9 . Підпис та печатку на документах та коносаментах ставить капітан, печатка зберігається в капітана. Його паспорт та книжка моряка знаходилися у капітана судна. Причини несправності навігаційної системи на судні з 14.11.2016 по 18.11.2016 йому не відомі. Їх затримали прикордонники України на річці Дунай на території Румунії, судном керував лоцман Румунії (т.5 а.к.п. 210-221).
Аналогічні показання в порядку ст.225 КПК України надали: свідок ОСОБА_36 , який працював на судні «SKY MOON» на посаді майстра, свідки ОСОБА_35 та ОСОБА_34 , які працювали на вказаному судні на посадах матроса, свідок ОСОБА_31 працював на посаді інженера, свідки ОСОБА_37 та ОСОБА_38 механіками.
Свідок ОСОБА_31 додав, що в момент затримання вони були на території Румунії, в зоні дії операторів мобільного зв`язку Румунії, прикордонники України вилучили мобільний телефон лише капітана судна, в членів екіпажу не вилучали.
Свідок ОСОБА_23 , який також був допитаний в порядку ст.225 КПК України та працював на судні «SKY MOON» на посаді помічника капітана, додав, що в момент затримання судном «SKY MOON» управляв лоцман з румунської сторони, катер, на якому прибув лоцман, був румунський, судно «SKY MOON» знаходилося в водах Румунії, тому й прапор на судні «SKY MOON» був румунський. При затриманні прикордонники попросили зняти румунський прапор, на його запитання чи потрібно на судно виставити прапор України, прикордонники сказали, що не треба. Також додав, що згідно правил, в яку країну заїжджаєш, то тієї країни чіпляєш прапор. Якщо не почепити прапор, то буде штраф. В момент затримання в кабіні управління був він, лоцман і шефінженер, капітана не було, він спав. Після їх затримання лоцман викликав катер, який під`їхав до їхнього судна, на катері був румунський прапор.
Вказані свідки також підтвердили, що надані стороною обвинувачення для огляду у судовому засіданні книжки моряка, належать їм, вказані книжки перебували на зберіганні у капітана, а також підтвердили достовірність записів у цих книжках (т.5 а.к.п. 210-221);
- лист Одеського загону морської охорони від 19.11.2016, відповідно до якого останній інформує військового прокурора Південного регіону України про те, що судно «SKY MOON» регулярно відвідує порти тимчасово окупованої території АРК (т. 3 а.к.п. 38-51);
- лист Одеського загону морської охорони від 30.11.2016, відповідно до якого останній інформує військового прокурора Південного регіону України про виявлення прикордонниками судна «SKY MOON» в територіальних водах України, після чого проведено його огляд та затримання (т. 3 а.к.п. 52-57);
- лист Одеського загону морської охорони від 20.06.2018 № 5/112, до якого додано схему руху судна «SKY MOON» по річці Дунай, на якій відображено державний кордон України, який проходить по річці, місце заходу судна в територіальні води України, місця здійснення прикордонного контролю, який здійснювався саме у межах територіальних вод України (т. 7 а.к.п. 104-112);
- лист Одеського загону морської охорони від 03.07.2018 № 182/2001, до якого додано схему розташування державного кордону України по річці Дунай з відображенням місця зупинки і висадки оглядової групи ДПСУ на борт судна «SKY MOON» (т. 7 а.к.п. 184-191);
- протокол обшуку судна «SKY MOON» від 03.12.2016, відповідно до якого виявлено та вилучено документи та речі, які перебували на борту судна, в т.ч.: книжки моряків, у яких містяться штампи РФ про заходи судна «SKY MOON» у закриті порти Криму; документи щодо маршрутів судна, на яких містяться відомості про те, що порти Севастополь,Феодосія, Керч відносяться до держави Україна, а також карту Чорного моря, на якій зазначено, що «Севастополь-Ялта. Україна»; коносаменти, у яких зазначено, що соду на судно завантажено у порту «Темрюк» РФ з підписом та печаткою судна «SKY MOON» (т. 3 а.к.п. 107-112);
- протокол огляду від 10.12.2016, відповідно до якого оглянуто карту micro SD 32, на якій зображено відеозаписи обшуку 03.12.2016 судна «SKY MOON» (т. 3 а.к.п. 113-115);
- протокол огляду документів від 04.12.2016, відповідно до якого проведено огляд документів, що були вилучені 03.12.2016 під час обшуку судна «SKY MOON» (т. 3 а.к.п. 116-124);
- протокол огляду предметів від 05.01.2017, відповідно до якого оглянуто телефон «Iphone IMEI: НОМЕР_1 », який виявлено та вилучено в кабіні капітана судна (т. 3 а.к.п. 128-152);
- висновок експерта № 344/1289 від 30.12.2016, відповідно до якого штемпелі Російської Федерації в книжці моряка громадянина Сирії № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про захід в порти України: Феодосія та Севастополь та вихід з них проставлено з рельєфних кліше (штампів) (т.4 а.к.п. 8-59);
- висновок експерта № 34П від 10.02.2017, відповідно до якого відбитки печатки «BLUE SKY SHIPMANAGEMENT Ltd ZANZIBAR M/V SKY MOON» у документах «BILL OF LADING BN1,N 2» (коносаментах) про завантаження на судно «SKY MOON» технічної соди у кількості 2 195 900 кг та 809 300 кг, нанесений кліше печатки «BLUE SKY SHIPMANAGEMENT Ltd ZANZIBAR M/V SKY MOON», яке надано для порівняльного дослідження; підписи від імені ОСОБА_45 ( ОСОБА_46 ) в графі «Signature, Masterofthe M/V «SKY MOON» Capt. ABDULMOUNEM HRAICHIEH» документів «BILL OF LADING BN1,N 2» (коносаментах) про завантаження на судно «SKY MOON» технічної соди у кількості 2 195 900 кг та 809 300 кг виконаний ОСОБА_47 (т. 4 а.к.п. 80-99);
- висновок № 142 від 03.02.2017, відповідно до якого речовина, вилучена з мішків із трюму судна «SKY MOON» 03.12.2016, є безводним карбонатом натрію у вигляді дрібнокристалічного порошку білого кольору (т. 4 а.к.п. 104-109);
- висновок № 150 від 13.02.2017, відповідно до якого ціна можливої реалізації речовини, вилученої із трюму судна «SKY MOON» 03.12.2016, станом на дату проведення експертизи становить 18 427 886, 40 грн. (т. 4 а.к.п. 114-118);
- висновок експерта № 17-91 від 17.02.2017, відповідно до якого імовірна ринкова вартість судна «SKY MOON», ІМО № 7525334, ММSI № 376562000, міжнародний позивний 5IM737, 1978 року побудови складає (округлено) 9 169 000 (дев`ять мільйонів сто шістдесят дев`ять тисяч) гривень з ПДВ (т. 4 а.к.п. 123-137);
- витяг з доповідної записки про проведені заходи № 5/4 від 05.01.2017 (т. 5 а.к.п. 258-260);
- постанова прокурора ОСОБА_48 від 15.02.2017 про виділення із кримінального провадження № 0000034 матеріалів досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_49 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.2 ст.332-1 КК України та повідомлення про підозру ОСОБА_50 від 15.02.2017 (т. 5 а.к.п. 271-291);
- копії постанов Каланчацького районного суду Херсонської області від 03.02.2017 про притягнення ОСОБА_51 , ОСОБА_26 , ОСОБА_52 , ОСОБА_25 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_53 до адміністративної відповідальності за ст. 204-2 КУпАП (т. 5 а.к.п.248-257);
- постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2017, відповідно до якої ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, судно та вантаж конфісковано у дохід держави (т.3 а.к.п. 216-229).
Так, посилання прокурора щодо допущеної судом першої інстанції неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням кримінального процесуального закону, є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Навпаки, суд першої інстанції, керуючись законом, всебічно, повно та неупереджено дослідив наявні у справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не доведено належними, достатніми та допустимими доказами винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332-1 КК України як порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї з метою заподіяння шкоди інтересам держави, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та ч.1 ст.366 КК України як складання і видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, і вичерпані можливості їх отримати. Відтак, ОСОБА_9 у відповідності до п.2 ч.1 ст.373 КПК України необхідно визнати невинуватим та виправдати.
Доводи прокурора про те, що викладені у вироку суду висновки не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду, зокрема, те, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а окремі висновки суду, викладені у вироку, містять істотні суперечності є безпідставними, оскільки судом першої інстанції досліджено та оцінено всі надані стороною обвинувачення докази з дотриманням положень ст.94 КПК України, усі висновки суду підтверджуються доказами, яким дана належна оцінка.
Так, відповідно до ст.29 КПК кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою право користуватись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом. Судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження у перекладі на їх рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб.
Згідно п.18 ч.3 ст.42 КПК підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
Право обвинуваченого на одержання допомоги перекладача також є невід`ємною складовою закріпленого у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею одержувати безоплатну допомогу перекладача.
Переклад процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.
Дотримання вказаних приписів забезпечує належну реалізацію права підозрюваного, обвинуваченого на захист.
Колегія суддів погоджується з висновками суду перешої інстанції про те, що під час даного кримінального провадження щодо ОСОБА_9 органом досудового розслідування вказаних вимог закону дотримано не було.
Так, обвинувачений ОСОБА_9 є уродженцем провінції Тартус Сирійської Арабської Республіки, громадянином Сирійської Арабської Республіки, українською мовою не володіє взагалі. Первісне повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332-1 КК України, складено та вручено 20.12.2016 (т.5 а.к.п. 29-67) в присутності захисника ОСОБА_15 , яка здійснювала захист підозрюваного ОСОБА_9 на підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області від 20.12.2016 № 015-0005012 (т.1 а.к.п. 85). В матеріалах даного кримінального провадження міститься переклад вказаного повідомлення про підозру з української мови на арабську мову. На останній сторінці зазначено «перекладач ОСОБА_54 » (т.5 а.к.п. 51-67). 14.02.2017 ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.2 ст.332-1 КК України та про нову підозру за ч.1 ст.366 КК України (т.5 а.к.п. 74-120). Також в матеріалах справи є переклад зазначеної зміненої та нової підозри (т.5 а.к.п. 100-120), проте вказаний документ перекладачем не засвідчений.
16.03.2017 до Святошинського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 за ч.2 ст.332-1 та ч.1 ст.366 КК України разом з перекладом на арабську мову, даний переклад засвідчений прокурором військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_17 та слідчим вказаної прокуратури ОСОБА_18 , однак не засвідчений перекладачем.
В ході судового розгляду даного кримінального провадження, а саме під час роз`яснення судом суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_9 повідомив, що взагалі не розуміє в чому саме його обвинувачують, у зв`язку з чим суд недноразово відкладав судовий розгляд даного кримінального провадження та надавав час обвинуваченому для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження з можливістю залучення перекладача за своїм власним вибором. У судовому засіданні 06.12.2018 захисник ОСОБА_10 заявив клопотання про долучення до матеріалів даного кримінального провадження висновку перекладача Центру перекладів «Тріс» від 05.07.2018 про те, що зміст перекладу первісного повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332-1 КК України, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри за ч.2 ст.332-1 КК України та про нову підозру за ч.1 ст.366 КК України, зміст перекладу обвинувального акту, а також зміст клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з української мови на арабську мову не відповідає змісту оригіналу (т.8 а.к.п. 1-168). Під час судового розгляду даного кримінального провадження переклад з української мови на арабську мову, а також з арабської мови на українську мову здійснюється перекладачем ОСОБА_12 , кваліфікаційний рівень якого підтверджується свідоцтвом Черкаського інженерно-технологічного інституту № 37 від 01.07.1996 року (т.6 а.к.п. 185-187).
Перекладач ОСОБА_12 , як в судовому засіданні в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції підтвердив, що переклад вищезазначених процесуальних документів, а саме первісного повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332-1 КК України, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри за ч.2 ст.332-1 КК України та про нову підозру за ч.1 ст.366 КК України, обвинувального акту, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснений за допомогою програми «google-перекладач», зрозуміти суть змісту вказаних документів взагалі не можливо.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення в ході судового розгляду даного кримінального провадження після зміни обвинувачення в суді усунуто порушення щодо перекладу обвинувального акту, однак, не усунуто порушення щодо перекладу первісного повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри за ч.2 ст.332-1 КК України. Більш того, підозра за ч.1 ст.366 КК України взагалі не засвідчена перекладачем (т.5 а.к.п. 74-120). Факт неякісного перекладу первісного повідомлення про підозру за ч.2 ст.332-1 КК України підтвердив також перекладач з Центру перекладів «Тріс» від 05.07.2018.
Даних про належний кваліфікаційний рівень перекладача ОСОБА_55 матеріали даного кримінального провадження не містять, в матеріалах наявна лише постанова слідчого про залучення вказаної особи в якості перекладача.
Згідно з п.п. «е» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод (право на справедливий суд) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право одержати безоплатну допомогу перекладача, якщо не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини зміст права на безоплатну допомогу перекладача полягає у безоплатному отриманні обвинуваченим послуг перекладача з письмового або усного перекладу всіх процесуальних документів чи заяв, які потрібні йому для розуміння того, що відбувається, і гарантують додержання інших його прав під час розгляду справи (рішення ЄСПЛ «Людіке, Белькесем та Коч проти Німеччини» від 28.11.1978 року). Також відповідно до позиції ЄСПЛ право на допомогу перекладача особам, які не розуміють мови суду, поширюється й на процедури досудового провадження (Рішення ЄСПЛ «Камасінські проти Австрії» від 19.12.1989 року).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.10.2018, справа № 722/1172/16-к, провадження № 51-212км18.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що недотримання вказаних приписів є порушенням гарантованого державою та встановленого у ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права особи на справедливий суд, зокрема, права підозрюваного, обвинуваченого на захист, однією із складових якого є право користуватись рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною мовою та одержувати безоплатну допомогу перекладача. Порушення права обвинуваченого користуватсь рідною мовою та користуватись послугами перекладача, як однієї із складових частин права на захист є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Тому доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі про те, що після надання в судовому процесі стороні захисту часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від ОСОБА_9 та його захисників також не надходили заяви про незрозумілість обвинувачення та те, що те, що висновки суду про порушення права ОСОБА_9 на захист через неякісний переклад процесуальних документів не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження є безпідставними.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визання всіх зібраних органом досудового розслідування та наданих стороною обвинувачення у судовому засіданні доказів недопустимими, оскільки стороною обвинувачення були грубо порушені вимоги закону щодо забезпечення підозрюваному права на захист та права реалізувати свої процесуальні права мовою, якою він володіє, невручення йому письмової підозри в перекладі на арабську мову, у зв`язку з чим йому була незрозуміла підозра, а, отже, він не набув статусу підозрюваного підтверджується вище дослідженими матеріалами даного кримінального провадження.
Доводи прокурора про те, що суд неправильно оцінив показання обвинуваченого, а також членів екіпажу судна «Скай Мун», які були допитані у порядку ст.225 КПК України, зазначивши, що вони свідчать про затримання ОСОБА_9 30.11.2016 є необґрунтованими.
Так, із показань ОСОБА_9 , наданих в суді першої інстанції, та які він підтвердив в ході апеляційного перегляду судового рішення, вбачається, що він був затриманий 30.11.2016. Про фактичне затримання ОСОБА_9 30.11.2016 також свідчать показання свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_23 , які допитані в порядку ст.225 КПК України в судовому засіданні під час досудового розслідування, дані пояснення були досліджені і в ході апеляційного розгляду. Вказані свідки зазначили, що паспорти та книжки моряка в них були вилучені, а також було затримано судно. Про зазначене свідчать також розписки вказаних свідків про отримання 26.01.2017 року та 31.01.2017 своїх паспортів та книжок моряка (т.4 а.к.п. 60-67). Цей факт також підтверджується і протоколом, складеним прикордонниками, про затримання судна порушника державного кордону України від 30.11.2016, копію якого стороною обвинувачення долучено до матеріалів кримінального провадження (т.3 а.к.п. 87-88). В даному протоколі зазначено, що судно затримано, оскільки здійснювало в`їзд-виїзд до порту в м. Севастополі без дозволу компетентних органів України. Також, даний факт зафіксовано на відеозаписі огляду та затримання судна «SKY MOON» (т.10 а.к.п. 30, 78).
Крім того, в ході апеляційного перегляду кримінального провадження були прослухані пояснення свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , які були допитані в ході розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, та які підтвердили факт затримання ними ОСОБА_9 30.11.2016 за порушення законодавства України, а саме через заходи судна «SKY MOON» в закриті порти тимчасово окупованої території Криму міст Севастополя, Керчі, Феодосії без відповідного дозволу України. Цей факт також підтверджується листом Одеського загіну морської охорони від 30.11.2016, яким він проінформував військового прокурора Південного регіону України про виявлення прикордонниками судна «SKY MOON» в територіальних водах України та про проведення його огляду та затримання (т. 3 а.к.п. 52-57). Однак, органом досудового розслідування протокол про затримання обвинуваченого не складалося, не роз`яснювалися зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також не роз`яснювалося право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого, нікого не повідомлялося про його затримання і місце перебування, підозру оголошено 20.12.2016, тобто, огляд та затримання судна, а також затримання обвинуваченого ОСОБА_9 відбувалися без оформлення процесуальних документів, а також у відсутність захисника та перекладача.
Доводи прокурора щодо безпідставності та необґрунтованості твердження, викладеного у вироку суду, про те, що обшук 03.12.2016 проведено з порушенням вимог закону, зокрема, ст.223 КПК України, оскільки його було проведено у відсутності ОСОБА_9 та захисника є необгунтованими.
Відповідно до положень ст.223 КПК України (в редакції, що діяла на момент проведення слідчої дії) слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.
Аналіз даної норми закону дає право стверджувати, що зважаючи на те, що нормами кримінального процесуального закону на момент проведення обшуку на судні «SKY MOON» не була передбачена обов`язкова участь захисника в даному провадженні і прямо не передбачений обов`язок слідчого запросити для участі у проведенні обшуку захисника особи, яка фактично була затримана та відносно якої здійснюваласяя слідча дія, позбавлення права такої особи на залучення адвоката під час проведення слідчої дії беззаперечно являється порушенням особи права на захист.
Відповідна думка також висловлена і Конституційним судом України в рішенні від 30.09.2009 року у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про правову допомогу), зазначивши в резолютивній частині першим пунктом, що положення частини першої статті 59 Конституції України «кожен має право на правову допомогу» треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує. Аналогічного тлумачення зазначеної норми, що гарантує право особи на захист під час проведення слідчих дій, дотримується і Європейський суд з прав людини.
Таким чином, норми діючого законодавства України, рішення Конституційного Суду України, яке є обов`язковим до виконання на території України, практика Європейського суду з прав людини, в своїй сукупності та узгодженості беззаперечно підтверджують те, що ОСОБА_9 , який був капітаном судна та якого фактично було затримано, однак з незрозумілих причин не пред`явлено підозри, не роз`яснено його прав, мав право на правову допомогу адвоката, однак був позбавлений такого права під час проведення вказаної слідчої дії, тому колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що було порушено права ОСОБА_9 на захист.
Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що протокол обшуку від 03.12.2016 року, проведеного на борту судна «SKY MOON», капітаном якого був ОСОБА_9 , є таким, що отриманий внаслідок істотного порушення права особи на захист, що гарантовано Конституцією України, що зумовлює недопустимість такого доказу, та відповідно до ч.2 ст.86 КПК України не дозволяє використання його при прийнятті процесуальних рішень. У зв`язку з чим, протокол обшуку від 03.12.2016 судна «SKY MOON» суд першої інстанції правильно визнав даний доказ недопустим і відкинув його.
Окрім того, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим застосування судом першої інстанції концепції «плодів отруйного дерева» щодо оцінки допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, оскільки зазначені докази базуються на первинному протоколі обшуку від 03.12.2016 року, тому протоколи огляду від 10.12.2016, відповідно до якого оглянуто карту micro SD 32, на якій зображено відеозаписи обшуку 03.12.2016 судна «SKY MOON» (т. 3 а.к.п. 113-115), від 04.12.2016, відповідно до якого проведено огляд документів, що були вилучені 03.12.2016 під час обшуку судна «SKY MOON» (т. 3 а.к.п. 116-124), від 05.01.2017, відповідно до якого оглянуто телефон «Iphone IMEI: НОМЕР_1 », який виявлено та вилучено в кабіні капітана судна (т. 3 а.к.п. 128-152), висновок експерта № 344/1289 від 30.12.2016, відповідно до якого штемпелі Російської Федерації в книжці моряка громадянина Сирії № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про захід в порти України: Феодосія та Севастополь та вихід з них проставлено з рельєфних кліше (штампів) (т.4 а.к.п. 8-59); висновок експерта № 34П від 10.02.2017, відповідно до якого відбитки печатки «BLUE SKY SHIPMANAGEMENT Ltd ZANZIBAR M/V SKY MOON» у документах «BILL OF LADING BN1,N 2» (коносаментах) про завантаження на судно «SKY MOON» технічної соди у кількості 2 195 900 кг та 809 300 кг, нанесений кліше печатки «BLUE SKY SHIPMANAGEMENT Ltd ZANZIBAR M/V SKY MOON», яке надано для порівняльного дослідження; підписи від імені ОСОБА_45 ( ОСОБА_46 ) в графі «Signature, Masterofthe M/V «SKY MOON» Capt. ABDULMOUNEM HRAICHIEH» документів «BILL OF LADING BN1,N 2» (коносаментах) про завантаження на судно «SKY MOON» технічної соди у кількості 2 195 900 кг та 809 300 кг виконаний ОСОБА_47 (т. 4 а.к.п. 80-99); висновок № 142 від 03.02.2017, відповідно до якого речовина, вилучена з мішків із трюму судна «SKY MOON» 03.12.2016, є безводним карбонатом натрію у вигляді дрібнокристалічного порошку білого кольору (т. 4 а.к.п. 104-109); висновок № 150 від 13.02.2017, відповідно до якого ціна можливої реалізації речовини, вилученої із трюму судна «SKY MOON» 03.12.2016, станом на дату проведення експертизи становить 18 427 886, 40 грн. (т. 4 а.к.п. 114-118); висновок експерта № 17-91 від 17.02.2017, відповідно до якого імовірна ринкова вартість судна «SKY MOON», ІМО № 7525334, ММSI № 376562000, міжнародний позивний 5IM737, 1978 року побудови складає (округлено) 9 169 000 (дев`ять мільйонів сто шістдесят дев`ять тисяч) гривень з ПДВ (т. 4 а.к.п. 123-137) суд визнав недопустимими доказами.
Доводи прокурора про те, що суд безпідставно відкинув як докази вини особи постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2017 про вчинення ОСОБА_9 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, а також постанови Каланчацького районного суду Херсонської області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.204-2 КУпАП ОСОБА_41 , ОСОБА_26 , ОСОБА_30 , ОСОБА_25 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_24 , є необгунтованими, оскільки суд перешої інстанції зробив правильні висновки про те, що наявність вказаних постанов про притягнення вищезазначених осіб до адміністративної відповідальності не впливає на доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Інші доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Крім того, з 27.04.2014 р. та на сьогодні Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Кримінальний кодекс України доповнено статтею 332 -1 згідно із Законом № 1207- VII від 15.04.2014 ; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1019- VIII від 18.02.2016 , яка має наступний зміст: «Стаття 332-1. Порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї з метою заподіяння шкоди інтересам держави - караються обмеженням волі на строк до трьох років або позбавленням волі на той самий строк.
Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища, - караються позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, - караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Статтею 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначений порядок в`їзду осіб на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї.
Громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в`їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в`їзду-виїзду за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
В`їзд іноземців та осіб без громадянства на тимчасово окуповану територію та виїзд з неї допускаються лише за спеціальним дозволом через контрольні пункти в`їзду-виїзду.
Порядок в`їзду іноземців та осіб без громадянства на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабинету Міністрів України від 4 червня 2015 р. № 367 затверджено Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», статтею 3 визначена Тимчасово окупована територія. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:
1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.
Отже, межі тимчасово окупованої території вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України співпадають з ділянкою державного кордону України, яка тимчасово не контролюється Україною. В іншій частині межі тимчасово окупованої території є лінією на місцевості між тимчасово окупованою територією й не окупованою територією України та визначається як адміністративний кордон ВЕЗ Крим.
Законом України «Про державний кордон» статтею 12 визначено: пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.
Вказані в цій статті дії можуть бути кваліфіковані за ст. 332-1 КК України лише тоді, коли вони вчиняються з порушенням певного порядку, в даному випадку це Постанова КМУ від 4 червня 2015 р. № 367 (надалі «Порядок») якою затверджено Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї сухопутним шляхом.
Пункт 2 Порядку визначено термін контрольний пункт в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Контрольний пункт в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї (далі - контрольний пункт) - спеціально виділена територія на автомобільному шляху, залізничній станції з комплексом будівель, спеціальних, інженерних, фортифікаційних споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види державного контролю і пропуск осіб, що в`їжджають на тимчасово окуповану територію України та виїжджають з неї, а також транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
Додатком № 1 Порядку визначений перелік контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповану територію України/виїзду з неї. Контрольні пункти в`їзду на тимчасово окуповану територію України/виїзду з неї для автомобільного сполучення - Каланчак, Чаплинка, Чонгар. Контрольні пункти в`їзду на тимчасово окуповану територію України/виїзду з неї для залізничного сполучення - Херсон, Мелітополь, Вадим, Новоолексіївка. Тобто існують лише сухопутні пункти перетинання та відсутні морські (водні) пункти перетинання.
Дослідивши вказані докази, проаналізувавши їх, та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення не було доведено поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами те, що ОСОБА_9 порушив порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї з метою заподіяння шкоди інтересам держави, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та складання і видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, отже обвинувачення ґрунтується на припущеннях, які не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, а тому ОСОБА_9 необхідно визнати невинуватим у відповідності до п.2 ч.1 ст.373 КПК України у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332-1, ч.1 ст.366 КК України та виправдати, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Таких висновків суд першої інстанції дійшов з урахуванням досліджених та проаналізованих доказів, наданих стороною обвинувачення.
Таким чином, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів не доведена з дотриманням при цьому принципу "поза розумним сумнівом". Його зміст сформульовано в п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України", доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення, що в даному випадку стороною обвинувачення дотримано не було.
Перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, обставин та фактів, які могли б вплинути на обґрунтованість прийнятого судом рішення щодо визнання невинуватим та виправдання ОСОБА_9 за ч.2 ст.332-1, ч.1 ст.366 КК України, і не були досліджені чи належним чином оцінені судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які можуть бути підставою скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.
Надані в ході апеляційного розгляду лист прокурора військової прокуратури Південного регіону України від 17.07.2020 №15/2-034вих20 та лист ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22.07.2020 №21/5209, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Таким чином, виправдувальний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 є законним, обґрунтованим та вмотивованим, оскільки постановлений згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, з наведенням належних і достатніх мотивів для його ухвалення, а тому підстав для його скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2019 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі трьох місяців з моменту оголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4