Справа № 307/2848/20
Провадження № 1-кп/307/846/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною вищою освітою, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 320 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 02.09.2020 близько 12.01. год. знаходячись в «Аптеки № 1» та яка належить ФОП « ОСОБА_6 », що розташована за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, не маючи права відпускати медичний препарат без відповідного рецепту форми №1, реалізував ОСОБА_7 , 4 упаковки по 10 таблеток у кожній (всього 40-к таблеток), круглої форми, з назвою «Пенталгін-ФС…..».

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 6/659 від 14.09.2020, надані на дослідження 40 (сорок) таблеток круглої форми, з назвою «Пенталгін-ФС...», які знаходилися у 4-х картонних коробках-упаковках, у кожній по 1 кімірчастій упаковці з полімерної плівки та металевої фольги по 10 таблеток, містять у своєму складі: психотропну речовину, обіг якої обмеженою і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю фенобарбітал та наркотичну речовину, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю кодеїн.

Маса фенобарбіталу в 40 (сорока) таблетках становить 40x0x0092 =0.3 680г.

Маса кодеїну в 40 (сорока таблетках становить 40x0x0076 = 0,3040 г (у перерахунку на кодеїн основу).

Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.9 «Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів», визначених у п.1.22 «Правил виписування рецептів та вимог-замовлень на лікарські засоби і вироби медичного призначення», затверджених наказом МОЗ України від 19.07.2005 за №360, зареєстрованих МЮ України 20.05.2005 за № 782/11062 та Постановою КМ України №1203 від 10.10.2007, згідно яких допуск лікарських засобів відносно, яких допускається виключення деяких заходів контролю, в склад яких входить наркотичний засіб - кодеїн, здійснюється з урахуванням норм, що визначають гранично допустиму для відпуску кількість кодеїну на 1 рецепт у розмірі 0,2 грами в одні руки, чим допустив вихід наркотичного засобу кодеїну з-під встановленого контролю.

Кодеїн згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, (таблиця 1, список 1), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (редакція від 27.12.2014), віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Фенобарбітал, згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, (таблиця III, список 2), затвердженого постановою Кабінету Міністрів З країни від 06.05.2000 року № 770 (редакція від 27.12.2014), віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів контролю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ст. 320 ч. 1 КК України, а саме: порушення встановлених правил відпуску та торгівлі наркотичними засобами і психотропними речовинами.

28 вересня 2020 року між прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладену угоду про винуватість, згідно якої ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованих кримінальних правопорушеннях.

Згідно з умовами вказаної угоди, сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ст. 320 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1190 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання, щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, при наданні всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про винуватість дотримані вимоги КК та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому, узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просять зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 320 ч. 1 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення за ст. 320 ч. 1 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого злочину. Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про винуватість, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 320 КПК України, також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про винуватість.

Разом з цим, суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути в користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 1307,60 грн.

Керуючись ст.ст. 373,374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про винуватість, укладену 28 вересня 2020 року між прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 320 ч. 1 КК України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1190 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 1307,60 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1