УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах АТ «СБЕРБАНК» про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000081 від 18.03.2014,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах АТ «Сбербанк» про скасування арешту майна - права вимоги за іпотечним договором з майновим поручителем, серія та номер: 4167, виданий 19.12.2011, видавник: Приватний нотаріус ОМНО ОСОБА_4 (Номер запису про іпотеку: 835422), відповідно до якого ПАТ «РИНОК МАЛИНОВСБКИЙ» () виступило майновим поручителем по зобов`язаннях ПрАТ «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ЧОРНОМОРЕЦЬ» () (боржник) перед ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» (АТ «СБЕРБАНК», ), та передало в іпотеку такий об`єкт нерухомості: 3-поверхова будівля бізнес-центру з підземним паркінгом, за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Бабаджаняна маршала, будинок 25-Б, реєстраційний номер: 1, що на праві власності належить ПАТ «РИНОК МАЛИНОВСЬКИЙ» (), накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.10.2018 в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000081 від 18.03.2014.

У клопотанні заявник зазначає, що арешт майна накладено необґрунтовано та безпідставно, оскільки зазначене майно належить юридичній особі, яка не має жодного відношення до кримінального провадження, та слідчим не доведено, що арештоване майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні або для спеціальної конфіскації, що в свою чергу порушує конституційні права власника такого майна та завдає шкоди господарській діяльності.

У судове засідання представник АТ «СБЕРБАНК» не з`явився, надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Проаналізувавши доводи клопотання, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі матеріалів клопотання, ГСУ СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 18.03.2014 за фактом умисного привласнення, розтрати майна, шляхом зловживання службовим становищем, а також доведення до банкрутства суб`єкта господарської діяльності, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 219 КК України.

Далі, як встановлено слідчим суддею, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.10.2018 накладено арешт на право вимоги за іпотечним договором з майновим поручителем, серія та номер: 4167, виданий 19.12.2011, видавник: Приватний нотаріус ОМНО ОСОБА_4 (Номер запису про іпотеку: 835422), відповідно до якого ПАТ «РИНОК МАЛИНОВСБКИЙ» () виступило майновим поручителем по зобов`язаннях ПрАТ «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ЧОРНОМОРЕЦЬ» () (боржник) перед ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» (АТ «СБЕРБАНК», ), та передало в іпотеку такий об`єкт нерухомості: 3-поверхова будівля бізнес-центру з підземним паркінгом, за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Бабаджаняна маршала, будинок 25-Б, реєстраційний номер: 1, що на праві власності належить ПАТ «РИНОК МАЛИНОВСЬКИЙ» (), при цьому такий арешт накладений з метою збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, слідчим суддею не отримано даних на підтвердження того, що вказане майно на поточний момент відповідає критеріям ст. 98 КПК України, при цьому за змістом арешту взагалі йдеться не про майно як таке, а про право вимоги за іпотечним договором з майновим поручителем.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України , а саме якщо особа набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 КК України.

Окрім цього, в судовому засіданні не встановлено, що майно (право вимоги за іпотечним договором), на яке накладено арешт, відповідає вимогам ст. 96-2 КК України, а саме яким конкретним ознакам відповідає таке майно.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає що накладення арешту на зазначене майно (право вимоги за іпотечним договором) викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності із завданням кримінального провадження, оскільки в судовому засіданні не встановлено жодного доказу, який би свідчив про обґрунтовану причетність АТ «Сбербанк» (код 25959784) до кримінального правопорушення, при цьому жодній особі, яка причетна до управління згаданим підприємством, у даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено, зокрема таких відомостей слідчим суддею не виявлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження (арешт права вимоги за згаданим іпотечним договором).

Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах АТ «СБЕРБАНК», про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.10.2018 в рамках кримінального провадження №0000081 від 18.03.2014, на право вимоги за іпотечним договором з майновим поручителем, серія та номер: 4167, виданий 19.12.2011, видавник: Приватний нотаріус ОМНО ОСОБА_4 (Номер запису про іпотеку: 835422), відповідно до якого ПАТ «РИНОК МАЛИНОВСБКИЙ» () виступило майновим поручителем по зобов`язаннях ПрАТ «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ЧОРНОМОРЕЦЬ» () (боржник) перед ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» (АТ «СБЕРБАНК», ), та передало в іпотеку такий об`єкт нерухомості: 3-поверхова будівля бізнес-центру з підземним паркінгом, за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Бабаджаняна маршала, будинок 25-Б, реєстраційний номер: 1, що на праві власності належить ПАТ «РИНОК МАЛИНОВСЬКИЙ» ().

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 06 жовтня 2020 року о 09 годині 30 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1