Справа № 274/4635/20
Провадження №1-в/0274/592/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . . . ОСОБА_2

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3

представника адміністрації . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за поданням Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лубянка Рокитнянського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше судимого: 22.05.09 за ст.ст. 187 ч. 3, 153 ч. 1, 70, 71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 був засуджений 20 вересня 2016 року Рокитнянським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Знову засуджений 06 вересня 2018 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України на 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 20.09.16, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років з конфіскацією майна. Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.02.19 вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.09.18 відносно ОСОБА_5 змінено, виключено з вироку посилання на застосування до ОСОБА_5 положень ст. 71 КК України. ОСОБА_5 вважається засудженим за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 289 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В решті вирок суду відносно ОСОБА_5 , а також вирок відносно іншої особи залишений без змін.

Вироком Київського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 20 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_5 скасований в частині застосування ст.ст. 75, 76 КК України та ухвалено новий вирок, яким призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання. У решті вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 20 вересня 2016 року залишено без зміни.

ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" просить визначити остаточне покарання засудженому ОСОБА_5 за двома вищенаведеними вироками. В судовому засіданні представник адміністрації подання підтримав, при призначенні остаточного покарання покладається на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду подання повідомлений, звернувся до суду з заявою про розгляд подання без його участі.

Прокурор вказала на відсутність правових підстав для задоволення подання.

Заслухавши представника адміністрації виправної колонії, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Водночас питання застосування покарання за таких умов дозволяється коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання. Однак, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 11 від 21.12.90 (з наступними змінами та доповненнями) " Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" не підлягають розгляду в порядку виконання рішення суду питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання. Зокрема, не можна у такому порядку призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення остаточного покарання не було вирішено.

При ухваленні вироку 11.04.19 суду було відомо про невиконаний вирок від 06.09.18, тому вирішити питання в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області не має змоги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Подання Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1