УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" жовтня 2020 р. Справа № 596/1248/20

Провадження № 1-кп/596/126/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин кримінальне провадження №0000088 від 16 квітня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого, за ст. 366-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу № 12 о/с від 07 листопада 2015 року виданого т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області із 07.11.2015 року ОСОБА_4 , призначено на посаду поліцейського взводу конвойної служби Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, з присвоєним спеціальним званням сержант поліції. 03.07.2018 року згідно наказу № 193 о/с, виданого начальником Головного управління Національної поліції в Тернопільській області поліцейського взводу конвойної служби Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України Про Національну поліцію поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
ОСОБА_4 допустив порушення вимог Закону України Про запобігання корупції щодо необхідності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, одразу «після звільнення» та за минулий рік з огляду на таке.
Таким чином, відповідно до пп. з) п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про запобігання корупції ОСОБА_4 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України Про запобігання корупції та відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції, примітки до ст. 366-1 КК України є суб`єктом декларування та суб`єктом злочину.
Також згідно підпункту 2 п. 5 розділу II Порядку формування ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.06.2016 за № 959/29089 суб`єкт декларування подає декларацію не пізніше дня припинення діяльності в органах та підрозділах поліції, а якщо таке припинення відбулося з ініціативи роботодавця - не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли він дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.
Згідно абц. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. а та в п. 2 ч. 1 ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України, Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього обов`язків має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.
Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.
Відповідно до пп. 3 п. 5 розділу II Порядку формування ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованого у міністерстві юстиції України 15.06.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. а та в п. 2 ч. 1 ст.3 Закону України, подається до 00 год. 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089(зі змінами), затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 Правил Заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином, ОСОБА_4 зобов`язаний був 03.07.2018 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, «після звільнення», а також до 01.04.2019 року за минулий рік шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції в Реєстрі.
У зв`язку з цим, Національне агентство з питань запобігання корупції повідомило його факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, та запропонувало ОСОБА_4 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та органів місцевого самоврядування, за минулий рік протягом 10-ти днів з дня отримання повідомлення, згідно з вимогами ст. 49 Закону України Про запобігання корупції.
Згідно інформації, отриманої в порядку здійснення тимчасового доступу від Національного агентства з питань запобігання корупції, 19.03.2018 року ОСОБА_4 останній раз вчиняв дії на порталі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи всі необхідні умови та технічні можливості, в порушення Закону України Про запобігання корупції одразу після звільнення та після звільнення не подав до 01 квітня 2019 року декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік шляхом заповнення таких на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що ним дійсно при обставинах, встановлених досудовим розслідуванням не подано 03.07.2018 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «після звільнення», а також до 01.04.2019 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік. Зазначив, що йому було відомо про необхідність подання після звільнення з посади поліцейського взводу конвойної служби Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та до 01 квітня 2019 року декларацій, проте не подав їх, оскільки спочатку не міг зайти в кабінет, а згодом двічі перебував за межами України. Щиро розкаюється у вчиненому, погоджується з доказами, зібраними щодо нього під час досудового розслідування та вважає недоцільним їх досліджувати під час судового розгляду. На даний час він подав декларацію за 2018 рік щорічну та декларацію за 2018 рік після звільнення.

За згодою учасників судового розгляду суд прийшов до висновку за можливе обмежитись дослідженням показів обвинуваченого та доказів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і які правильно розуміє ОСОБА_4 . Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи та ніким не оспорюються.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 за ст. 366-1 КК України.

В судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_4 поступило клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, оскільки він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, після вчинення злочину щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, на даний час ним подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за відповідний рік та після звільнення, шляхом заповнення таких на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Суд, заслухавши обвинуваченого, думку прокурора, який підтримав клопотання, приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до примітки до ст. 45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.

Разом з тим, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 своєї Постанови №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

У відповідності із вимогами ч.4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду із обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до положень статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно із ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як встановлено, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст. 366-1 КК України, обвинувачений вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, після вчинення злочину щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та подав декларації.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Отже, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України та на момент розгляду матеріалів кримінального провадження в суді, змінилася обстановка обвинувачений ОСОБА_4 подав декларації за 2018 рік після звільнення та декларацію за 2018 рік, а вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.

Зазначені вище обставини дають підстави для застосування ст. 48 КК України та закриття провадження у відповідності до ч.3 ст. 288 КПК України у зв`язку зі зміною обстановки та звільнення ОСОБА_4 з цих підстав від кримінальної відповідальності, а тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 48 КК України, ст.ст.285, 286, 288 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 Кримінального кодексу України на підставі ст.48 Кримінального кодексу України у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження №0000088 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 квітня 2020 року відносно ОСОБА_4 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1