КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_6
особи, яка подала скаргу, ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 від 21 жовтня 2019 року.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що при прийнятті оскаржуваної постанови прокурором наведено мотиви відмови за кожним пунктом клопотання та не було порушено положень ст. 110 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію учасників щодо можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, на яку подана апеляційна скарга, а саме: - ОСОБА_5 , яка, з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини, Конституцію України, закони України, вважала можливим оскарження вказаної ухвали в апеляційному порядку, оскільки справа розглянута за її відсутності, а також у зв`язку з допущеними іншими порушеннями норм КПК України,
- прокурора, який вважав, що апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому просив відмовити у відкритті провадження,
- дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, з огляду на таке.

Відповідно до матеріалів судової справи ОСОБА_5 в порядку ст. 303 КПК України звернулась до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокуратури № 5 м. Києва, а також постанови ОСОБА_6 від 22 жовтня 2019 року щодо заявленого клопотання від 16 жовтня 2019 року, якою частково відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про проведення слідчих дій (ас. 1-54).

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року за результатами розгляду скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення.
Також в ухвалі, яка наразі оскаржується, зазначено, що вона оскарженню не підлягає (ас. 157-158).

Таким чином скарга ОСОБА_5 розглянута слідчим суддею по суті відповідно до вимог ст. 306 КПК України, з прийняттям рішення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 на вказану ухвалу подала апеляційну скаргу.

Проте, ухвала слідчого судді, постановлена за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 , не підлягає апеляційному оскарженню.

Так, як наголошував Верховний Суд у своїх рішеннях, стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно до чого КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі № 494/6/18).
У Рішенні Конституційного Суду України від 12 червня 2012 року № 13-рп/2012 зазначено, що, встановлюючи обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Отже, Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, однак воно не може бути свавільним та несправедливим. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим.

У відповідності до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному у рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується у порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, законом, який конкретизує положення Конституції України щодо можливості оскарження рішень суду, виступає КПК України.

Відповідно до положень ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною першою статті 309 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог частини другої цієї статті під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (ч. 3 ст. 309 КПК України).

При цьому зміст вказаної норми закону кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 307 КПК України, згідно з якою ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що слідчим суддею постановлено рішення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, в аспекті положень ст. 309 КПК України

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Згідно з положеннями ст. 422 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду.
При цьому згідно з ч. 2 ст. 422 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Однак, у зв`язку з несвоєчасним надходженням матеріалів судового провадження по скарзі ОСОБА_5 , з метою дотримання строків розгляду даної категорії справ за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , було призначене судове засідання.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді, на яку ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а КПК України не передбачає, яке саме рішення має постановити колегія суддів апеляційного суду у такому випадку, колегія суддів керується ч. 6 ст.9 КПК України, а також висновками, викладеними у Постановах Верховного Суду, які згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року (із змінами та доповненнями), є обов`язковими та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа № 755/10061/18, провадження № 51-1588км19 ) та в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/118), рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження, підлягає закриттю.

З огляду на те, що ОСОБА_5 подано скаргу на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, колегія суддів доходить висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 376, 399 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 від 21 жовтня 2019 року, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________________ ____________________________ ____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3