ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/111/21 Справа № 186/437/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року у кримінальному провадженні №0000055 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат та долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що 01 лютого 2020 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходився між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , де побачив, як повз будинки проходить раніше невідома йому неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в руках у якої знаходився мобільний телефон марки Nefos C5 Plus imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім картою Vodafon НОМЕР_3 вартістю 1000 гривень.
У цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме - мобільного телефону, який належить ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 приблизно о 22 годині 05 хвилин, перебуваючи між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , переслідуючи мету наживи, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_8 , розуміючи те, що його дії є явними для останньої, та шляхом ривка з руки потерпілої відкрито викрав мобільний телефон марки Nefos C5 Plus.
Після цього ОСОБА_7 одразу покинув місце вчинення злочину, обернувши викрадений телефон марки Nefos C5 Plus на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 1000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_7 не погодився з даним вироком, подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що він не скоював вказаний злочин, у місці скоєння злочину немає освітлення, а тому потерпіла не могла бачити обличчя особи, що скоїла злочин щодо неї.
Обвинувачений зазначив, що знайшов телефон на дитячому майданчику та сам передав його до міського відділу поліції.
Обвинувачений зазначив, що він працевлаштований, має цивільну дружину та трьох неповнолітніх дітей на утриманні.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі та, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів провадження, вина ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується доказами, дослідженими судом першої інстанції, які є належними та допустимими, а саме:
- показаннями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , які були допитані в суді першої інстанції та попереджені про кримінальну відповідальність;
- протоколом огляду мобільного телефону від 07 лютого 2020 року з фототаблицею, згідно якого 07 лютого 2020 року о 10 годині у ОСОБА_7 , в приміщенні Першотравенського ВП було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Nefos C5 Plus imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ;

- висновком експерта №19/104-17/2/12.1/69 від 11 лютого 2020 року, відповідно до якого вартість мобільного телефону марки Nefos C5 Plus модель ТР7031А, с/н: НОМЕР_4 на момент вчинення злочину, а саме 01 лютого 2020 року, могла складати 1000 гривень;

- товарним чеком від 23 липня 2019 року, наданим законний представником потерпілої ОСОБА_9 , яким підтверджено придбання останнім мобільного телефону Nefos C5 Plus;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 лютого 2020 року, яким підтверджено, що потерпіла ОСОБА_8 впізнала у ОСОБА_7 особу, яка 01 лютого 2020 року приблизно о 22 годині знаходячись біля будинків № 9 та № 11 по вул.Чайковського, м. Першотравенська відкрито, шляхом ривка заволоділа належним їй телефоном Nefos чорного кольору;

- розпискою ОСОБА_9 від 16 лютого 2020 року, згідно якої він отримав від працівників поліції мобільний телефон Nefos C5 Plus imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 на відповідальне зберігання;

- протоколом додаткового огляду місця події від 05 березня 2020 року за участю потерпілої ОСОБА_8 , відповідно до якого злочин відносно потерпілої було вчинено на ділянці території біля будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Колегія суддів не приймає доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не скоював вказаний злочин та знайшов телефон на дитячому майданчику і сам передав його працівникам поліції, оскільки висновок суду першої інстанції про його винність у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за встановлених у вироку фактичних обставин, є ґрунтовним, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою, які були досліджені з дотриманням вимог закону, детально проаналізовані у вироку та дістали належну оцінку, як кожний окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_7 в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та перевірено у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції також враховано особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, не одружений та утриманців не має.
Обставини, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого щодо його працевлаштування, наявності на його утриманні цивільної дружини та трьох неповнолітніх дітей не знайшли свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження.
Враховуючи викладене, колегія суддів не враховує доводи апеляційної скарги обвинуваченого та вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
На думку колегії суддів, ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом у ході розгляду апеляційної скарги не встановлено обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, тому підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни або скасування вироку суду першої інстанції, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року у кримінальному провадженні №0000055 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України залишити без задоволення.
Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року у кримінальному провадженні №0000055 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4