печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Києві в рамках кримінального провадження №0000714. В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3 посилається на те, що постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві від 17.09.2019 було відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 . Наведену постанову заявник вважає необґрунтованою та безпідставною. Крім того, ОСОБА_3 просить скасувати письмову відмову слідчого від 18.09.2019 про відмову в наданні на ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000714 та надати вказані матеріали для ознайомлення.

Особа, що подала скаргу, слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки не повідомили, заяв про розгляд скарги у їх відсутність не направили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, що подала скаргу, слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд провадження у їх відсутність не надходило, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась, оскільки таке клопотання не заявлялось.

Вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_3 посилається на те, що постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві від 17.09.2019 було відмовлено у визнанні потерпілим, в кримінальному провадженні № 0000714.

Разом з тим, заявником не було надано оскаржувану постанову слідчого від 17.09.2019, як наслідок, слідчий суддя не може дійти висновку щодо неправомірності відмови у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000714, а тому в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

ЩО стосується вимоги скарги ОСОБА_3 в частині скасувати письмову відмову слідчого про надання на ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000714 та ознайомити ОСОБА_3 з матеріалами вказаного кримінального провадження, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не надано належного підтвердження того, що він звертався саме з клопотанням в порядку ст. 221 КПК України саме до посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві і що йому тим чи іншим способом було відмовлено, слідчий суддя вважає, що слід відмовити у задоволенні скарги.

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст. ст. 55, 110, 221, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1