Справа № 487/4157/20
Провадження № 1-кс/487/4678/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 18.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000738за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 за погодженням з заступником начальника другоговідділу управління нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування та розшукових дій територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Миколаєві прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 18.07.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000738, звернувся 20.07.2020 року з клопотанням до Заводського районного суду міста Миколаєва, про накладення арешту на майно, вилучене 18.07.2020 року при огляді місця дорожньо-транспортної пригоди - проїжджої частини по вулиці Миколаївській на відстані 119 м від перехрестя з вулицею Корабелів, зони відпочинку Коблево, Березанського району, Миколаївської області, з забороною його користуванням (крім випадків проведення з цим майном слідчих дій у даному кримінальному провадженні), а саме: п`ять слідів пальців рук, які містяться на таблиці № 1 до протоколу огляду місця події від 18.07.2020 року; два змиви з поверхні керма та бокової панелі дверей водія автомобіля марки «Toyota Prius реєстраційний номер НОМЕР_1 ; дві медичні маски з поверхні задніх сидінь автомобіля марки «Toyota Prius» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 .

Підставою звернення стало те, що вищезазначені вилучений предмет має доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Другим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000738від 18.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.07.2020 приблизно о 04.00 год. поліцейський полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_5 , управляючи службовим автомобілем «Toyota Prius» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по сухій, чистій ділянці автодороги вул. Миколаївській курортної зони Коблево Миколаївської області, на закругленні дороги праворуч проявив неуважність до дорожньої обстановки, яка склалась, та її змін, відповідно не відреагував на них, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечну швидкість та виїхав за межі проїзної частини, де на узбіччі скоїв наїзд на бетонну плиту.

Внаслідок цього автомобіль Toyota Prius реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи вже в некерованому стані, до якого призвели саме дії водія ОСОБА_5 , допустив зіткнення з бетонною опорою, що знаходились на узбіччі автодороги за межами проїзної частини зліва по ходу руху автомобіля.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Так, 18.07.2020, в період часу з 11:08 год. по 12:10 год., у вказаному кримінальному провадженні проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди проїжджої частини по вул. Миколаївської на відстані 119 м. від перехрестя з вул. Корабелів, зони відпочинку Коблево, Березанського району, Миколаївської області, під час якого вилучено: автомобіль марки «Toyota Prius реєстраційний номер НОМЕР_1 з наявними механічними пошкодженнями; п`ять слідів пальців рук, які містяться на таблиці № 1 до протоколу огляду місця події від 18.07.2020; два змиви з поверхні керма та бокової панелі дверей водія автомобіля марки «Toyota Prius реєстраційний номер НОМЕР_1 ; дві медичні маски з поверхні задніх сидінь автомобіля марки «Toyota Prius реєстраційний номер НОМЕР_1 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Toyota Prius» реєстраційний номер НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 .

Частиною 7 статті 237 КПК України передбачено, що вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 2 статті 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки використане як засіб вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення.
Таким чином, вказаний транспортний засіб є тимчасово вилученим майном.

Зазначене майно транспортний засіб є речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України - є матеріальним об`єктом, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підлягає арешту.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ч. 3 цієї ж статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема у вигляді арешту майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна, згідно п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у цьому випадку накладається арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

З огляду на викладене, у зв`язку із існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначене вище майно є об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першою статті 170 КПК України, а саме: можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 18.07.2020 року при огляді місця дорожньо-транспортної пригоди - проїжджої частини по вулиці Миколаївській на відстані 119 м від перехрестя з вулицею Корабелів, зони відпочинку Коблево, Березанського району, Миколаївської області, з забороною його користуванням (крім випадків проведення з цим майном слідчих дій у даному кримінальному провадженні), а саме: п`ять слідів пальців рук, які містяться на таблиці № 1 до протоколу огляду місця події від 18.07.2020 року; два змиви з поверхні керма та бокової панелі дверей водія автомобіля марки «Toyota Prius реєстраційний номер НОМЕР_1 ; дві медичні маски з поверхні задніх сидінь автомобіля марки «Toyota Prius» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 .

Визначити місцем зберігання арештованого майна камеру зберігання речових доказів ТУ ДБР у м. Миколаєві за адресою: місто Миколаїв, вулиця Спаська, будинок №18.
Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1