Справа № 541/1549/20
Провадження № 1-кс/541/682/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

31 серпня 2020 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000590,

ВСТАНОВИВ :

18 серпня 2020 року прокурор Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб ВАЗ 21072 державний номерний знак НОМЕР_1 , 1981 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 є - ОСОБА_4 , фактичним володільцем (користувачем) є ОСОБА_5 , визначивши місце його зберігання - майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я.Усика, 34.

В обґрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2020 за № 0000590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.08.2020 близько 02 год. 15 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21072 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим правом керування транспортним засобом Миргородським міськрайонним судом та будучи раніше судимим за злочин передбачений ч. 1 ст. 382 КК України.

15.08.2020 проводився огляд місця події по вул. Полтавській, біля буд. №2, що в м. Миргород, в ході якого, оглянуто та вилучено автомобіль ВАЗ 21072 державний номерний знак НОМЕР_1 , 1981 року випуску, який направлено на зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я.Усика, 34. Огляд проводився без участі користувача ОСОБА_5 , так як останній зник з місця вчинення злочину.

15.08.2020 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом вищевказаного автомобіля.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 автомобіль ВАЗ 21072 державний номерний знак НОМЕР_1 , 1981 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 .

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду місця події майно, а саме автомобіль ВАЗ 21072 державний номерний знак НОМЕР_1 , 1981 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який вилучений під час вчинення кримінального правопорушення та є знаряддям злочину.

Даний автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор зазначене клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.

Власник транспортного засобу ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Направив на адресу суду заяву в якій не заперечував проти накладення арешту на майно, з`явитися в судове засідання не має змоги по стану здоров`я та повідомив, що особі яка скоїла злочин він не давав довіреність на даний автомобіль.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши клопотання та копії матеріалів наданих прокурором до нього, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ Миргородського ВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000590 від 15.08.2020 за ч. 1 ст. 382 КК України.

В ході якого під час огляду місця події 15.08.2020 було оглянуто та вилучено автомобіль ВАЗ 21072, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1981 року випуску та направлено на зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я. Усика, 34.

Постановою слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 15.08.2020 вищезазначений транспортний засіб визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000590.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , автомобіль ВАЗ 21072, державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 .

Довіреністю, виданою 11.01.2014 року строком на 10 років, ОСОБА_4 уповноважував ОСОБА_6 або ОСОБА_7 продавати, міняти, експлуатувати, керувати автомобілем марки ВАЗ 21072, 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, пояснень прокурора та заяви ОСОБА_4 власником автомобіля ВАЗ 21072, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_4 . Даним транспортним засобом на момент вчинення злочину користувався ОСОБА_5 .По даному кримінальному провадженню підозра будь-якій особі не висунута, однак враховуючи, що майно про арешт якого заявлено клопотання є речовим доказом по кримінальному провадженню, мета, з якою застосовується арешт майна, зокрема забезпечення можливості використання його як доказу про обставини вчинення злочину, суд вважає за необхідне задовольнити частково клопотання прокурора та накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками та користувачами тимчасово вилученого майна: транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21072, 1981 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 , передавши його на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , за місцем його проживання: АДРЕСА_2 .

Вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками та користувачами тимчасово вилученого майна: транспортний засіб ВАЗ 21072, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1981 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 ОСОБА_4 , передавши його на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , за місцем його проживання АДРЕСА_2 .

Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1