ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/2261/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/491/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 28 березня 2016 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27 березня 2019 року засудженому ОСОБА_7 змінено невідбуту частину покарання у виді 2 років 3 місяців 3 днів позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі, згідно ст. 82 КК України.
Строк відбування покарання рахується з 31.05.2016 року.
Кінець строку відбування покарання 30.06.2021 року.
До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 ..
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що у виправному центрі засуджений перебуває лише з квітня 2019 року. За період перебування засудженого у виправному центрі ним отримано чотири заохочення, та інші чотири заохочення були вже враховані в ході вирішення в порядку статті 82 КК України питання про заміну покарання на більш м`яке. Послався, що засудженим вчинено злочини за які він наразі відбуває покарання у період іспитового строку, а також він декілька разів умовно-достроково звільнявся, проте знову вчиняв злочини за які був засуджений.
Крім цього вказав, що фактичне відбуття 2/3 призначеного покарання та наявність заохочень є не достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого.
Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2020 року, та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування вимог посилається на працевлаштування по прибуттю до виправного центру, відсутність стягнень, наявність 4 заохочень, визнання вини, відбуття 80% строку покарання.

Вважає, що посилання суду на вчинення ним злочину в період іспитового строку, застосування до нього раніше умовно-дострокового звільнення та незначний термін перебування у виправному центрі відповідно до діючого КПК України не може слугувати підставою для відмови в застосування умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 28 березня 2016 року, яким засуджений за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27 березня 2019 року засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у виді 2 років 3 місяців 3 днів позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі , згідно ст.82 КК України.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до характеристики, засуджений ОСОБА_7 прибув до державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» 23 квітня 2019 року. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 мав одне стягнення, яке знято в установленому законом порядку, під впливом заходів виховного характеру змінив свою поведінку на кращу, має три заохочення, характеризується позитивно.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 чотири рази судимий за вчинення кримінальних правопорушень, 05.11.2008 року та 13.09.2013 року звільнявся умовно-достроково; вказаний злочин за який відбуває покарання скоїв в період іспитового строку призначеного вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.07.2014 року.
Отже, враховуючи дані особової справи засудженого колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 є суспільно небезпечною особою, яка має стійку кримінальну спрямованість на систематичне скоєння злочинів проти власності та забезпечення себе за рахунок скоєння цих злочинів. Застосування до засудженого умовно- дострокового звільнення раніше не призвели до зміни його поведінки та антисоціальної спрямованості його особи.

Таким чином, висновки суду на час розгляду подання, що засуджений ОСОБА_7 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання, є обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді -