Номер провадження: 11-сс/813/1900/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2020 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000795 від 22 листопада 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2020 року було задоволено клопотання слідчого у складі слідчої групи СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, був продовжений строк тримання під вартою на 60 днів до 14 січня 2021 року в межах строку досудового розслідування із можливістю внесення застави 20 тис. розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 млн. 40 тис. гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що:

1)ОСОБА_8 до теперішнього часу не набув статусу підозрюваного, оскільки підозру йому досі не було вручено, а складене письмове повідомлення про підозру із внесеними змінами є необґрунтованим та суперечить матеріалам кримінального провадження;

2)ризик переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду є непереконливим, оскільки він добровільно прибув на територію України та з`явився в судове засідання з розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу;

3)ризик впливу на потерпілого та свідків також є надуманим, оскільки досудове розслідування триває 2 роки і за цей час вказані особи вже були допитані;

4)ОСОБА_8 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, постійно проживає на території України, має трьох малолітніх дітей;

5)слідчий суддя визначив завідомо непомірний розмір застави у даному кримінальному провадженні, який ОСОБА_8 на має можливості внести.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Зі змісту ч.5 ст.199 КПК України убачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частиною 4 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 слідчий суддя дотримався вимог ст.199 КПК України, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, врахував їх при постановленні оскарженої ухвали та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до клопотання слідчого ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 у період часу з 07 серпня 2015 року по 16 листопада 2018 року здійснював повноваження голови кооперативу, а саме: контроль за процесом та якістю будівництва, керування роботою менеджерів з укладання угод про сплату внесків у ОК «Набережний квартал Жаботинського», прийняття до складу кооперативу асоційованих членів, координацію роботи бухгалтерів, проведення фінансових операцій, виник злочинний намір із заволодіння коштами асоційованих членів кооперативу.

З цією метою ним за попередньою змовою з ОСОБА_10 , якого 17 липня 2015 включено до складу учасників кооперативу та призначено на посаду його голови, розподілені повноваження, у тому числі кримінального характеру.

Зокрема, ОСОБА_8 після звільнення за згодою ОСОБА_10 продовжив розпорядження коштами, які внесені асоційованими членами на рахунки кооперативу, а останній організував залучення додаткових коштів на будівництво житлового будинку від фізичних осіб, у тому числі в частині адміністративно-господарських, організаційно-розпорядчих повноважень.

У період часу з 07 серпня 2015 року по 16 липня 2018 року, ОСОБА_8 контролюючи безпосередньо діяльність ОСОБА_10 , спочатку як відповідального виконавця робіт з будівництва, а з 17 листопада 2015 року по 21 серпня 2018 року як голову кооперативу, діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими на цей час спільниками кримінального правопорушення, поширив інформацію серед представників ОК «Набережний квартал Жаботинського» у м.Одесі про те, що він є топ-менеджером провідної будівельної компанії України «NK Group», до складу якої юридично не входить кооператив та який їй не підзвітній, утім діяльність якого ним координується в інтересах компанії з вказаним брендом.

Для підготовки до вчинення низки протиправних фінансових операцій, втілюючи у життя злочинний план із заволодіння коштами, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що з 17 листопада 2015 року головою кооперативу ОК «Набережний квартал Жаботинського» замість нього призначено ОСОБА_10 , а також те, що за його власною ініціативою на підставі його письмової заяви 16 листопада 2015 року його виключено зі складу учасників кооперативу, за попередньою змовою з останнім, 25 березня 2016 року звернувся до відділення ПАТ АБ «Укргазбанк», розташованого у м. Хмельницький по вул. Свободи, 22, де діючи від імені голови вказаного кооперативу, тобто приховавши інформацію про відсутність у нього повноважень службової особи - голови кооперативу, підписав та посвідчив відтиском мокрої печатки кооперативу попередньо підготовлені за його замовленням договір№ 216/КИБ/085-044 Про дистанційне обслуговування та повідомлення до нього. Згідно з п.2.1. вказаного договору Банком надано Клієнту послуги по дистанційному обслуговуванню відкритих у банку рахунків за допомогою системи «Клієнт-Інтернет-Банк» за умови наявності у Клієнта для обліку коштів на вимогу № 6.980, відкритого банком на підставі договору банківського рахунку № 205-85/22-283746 від 02 вересня 2015 року.

Таким чином, використавши вищевказані документи, отримав право на дистанційне проведення фінансових операцій з перерахунку коштів кооперативу власними електронними ключами з електронними цифровими підписами отриманими раніше.

Поряд з цим, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 з метою забезпечення збільшення грошових надходжень від асоційованих членів кооперативу та заволодіння коштами, достовірно знаючи про істотні відхилення від проекту будівництва та відсутність правових підстав на зведення 23 - 27 поверхів першої секції 22-поверхового об`єкту будівництва на будівельному майданчику за адресою: АДРЕСА_1 , організували залучення пайових внесків від асоційованих членів кооперативу (продажу квартир) на вказаних поверхах в обох секціях житлового будинку.

Внаслідок грубих порушень, які полягають у відхиленні від затвердженого проекту будівництва, наданих містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 10.10.2013 №01-06/119, дозволу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №ІУ 56 від 02.12.2014, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 04.02.2016 та 04.04.2016 надано приписи про зупинення будівельних робіт. Крім того, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 26.05.2016 прийнято рішення №61 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» внаслідок відхилення від затвердженого проекту будівництва (самовільне будівництво), про що повідомлено кооператив.

Незважаючи на те, що у лютому-квітні 2016 року будівництво фактично припинене та не було правових підстав для його продовження, ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розуміючи відсутність правових підстав для проведення будівельних робіт другої секції будівництва, а також для переведення коштів контрагентам кооперативу, усвідомлюючи при цьому необхідність утримання довіри від членів кооперативу, яка отримана за рахунок швидкого зведення першої секції будинку (без завершення повного обсягу робіт), а також попередження викриття злочинної діяльності та завершення спільного злочинного умислу, порадив голові кооперативу ОСОБА_10 розмістити на Інтернет сайті кооперативу ОК «Набережний квартал Жаботинського», скріншоти протоколів засідання секції від 01 квітня 2016 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України, якими погоджено проект експериментального будівництва зі збільшенням граничної висотності, що у подальшому 25 квітня 2016 року забезпечено менеджерами з продажу квартир за вказівками ОСОБА_10 .

У вказаний спосіб ОСОБА_8 за попередньою змовою із головою кооперативу ОСОБА_10 вдалось переконати асоційованих членів кооперативу у продовжені роботи кооперативу з будівництва житлового будинку та фактично продовжити протиправну діяльність.

Водночас, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 за відсутності дозвільних документів на будівництво, розуміючи неможливість виконання будівельних робіт підрядними організаціями, відсутність потреби поставки будівельних матеріалів, з метою подальшого заволодіння коштами, забезпечили у період часу з 04 лютого 2016 року по 30 травня 2016 року не лише укладання менеджерами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 договорів про сплату внесків у ОК «Набережний квартал-Жаботинського» у першій секції, а й укладання 92 договорів з 70 фізичними особами про сплату внесків у будівництво квартир, комор у другій секції, з надходженням від них внесків на загальну суму 41 506 407 гривень, у тому числі, як оплату непередбачених, затвердженою проектною документацією, квартир №№ 23-27 поверхів.

За вказаних обставин у період часу з 17 листопада 2016 року по 21 червня 2016 року, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою із головою кооперативу ОСОБА_10 , іншими невстановленими службовими особами кооперативу та підприємств-контрагентів, перебуваючи у м.Києві, м.Хмельницькому та м.Одесі, шляхом використання електронних ключів з електронними цифровими підписами виданими на його ім`я ПАТ АБ «Укргазбанк» та виданими ПАТ АБ «Креді Агріколь Банк» на ім`я попереднього голови кооперативу ОСОБА_13 за допомогою програмного забезпечення «Клієнт-Банк» як самостійно так і шляхом надання вказівок бухгалтерам, під виглядом проведення фінансових розрахунків з контрагентами, забезпечив (здійснив) перерахування коштів вкладників на банківські рахунки контрагентів відкриті у банківських установах на загальну суму майже 80 млн. грн., а саме на користь ТОВ «ВаліоГрупп»; СК «Квадратний метр»; ФОП « ОСОБА_10 »; ТОВ «Астергруп»; ТОВ «Кентавр С 2014»; ТОВ «Ксенос Торг»; ТОВ «Марс-2014»; ТОВ «Оригінал-2014»; ТОВ «Продіндустрія 2014»; ТОВ «Седіум»; ТОВ «Лакс-Трейд»; ТОВ «Оригінал-2014»; ТОВ «ФіорентінаТрейдінг»; ТОВ «Лайфбудкомпані»; ТОВ «ТД КОРП»; ТОВ «Лакс-Трейд»; ТОВ «Інгрія 2015»; ТОВ «ТБ» АНК Буд»; ТОВ «ВЕСТ АУН»; ТОВ «СендІнформ»; ТОВ «Лисмор груп»; ТОВ «Ядро плюс»; ФОП ОСОБА_14 та іншим.

Окрім цього, ОСОБА_8 , будучи виключений зі складу учасників кооперативу та звільнено з посади голови кооперативу, однак маючи електронні ключі системи «Клієнт-Банк» з 18 листопада 2016 року по 21 червня 2016 року продовжував здійснювати фінансові операції з розпорядження коштами, розподілені повноваження, у тому числі кримінального характеру.

З метою продовження своєї злочинної діяльності ОСОБА_8 в період з 22 червня 2016 року по 20 жовтня 2016 року, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 , а також із ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими на цей час співучасниками кримінального правопорушення, достовірно знаючи, що внаслідок грубих порушень, які полягають у відхиленні від затвердженого проекту будівництва, наданих містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 10 жовтня 2013 року №01-06/119, дозволу на виконання будівельних робіт, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України за № ІУ 56 від 02 грудня 2014 року, а також про те, що 26 травня 2016 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України прийнято рішення №61 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт» щодо об`єкта будівництва, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Жаботинського (район 6-ї ст.Великого Фонтану, будівельний номер 3/1), за обставин фактичного припинення протягом лютого-квітня 2016 року будівельних робіт, за відсутності дозвільних документів на будівництво, розуміючи відсутність потреби поставки будівельних матеріалів, неможливість виконання будівельних робіт підрядними організаціями, знаючи про приписи Державної архітектурно-будівельної інспекції України про зупинення будівельних робіт, з метою подальшого заволодіння коштами, ОСОБА_15 27 червня 2016 року уповноважив ОСОБА_11 на укладання договорів про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал Жаботинського» на будівництво другої секції та забезпечив укладання низки нових договорів.

В подальшому, ОСОБА_8 , діючи з ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими на даний час особами, за допомогою програмного забезпечення «Клієнт-Банк», як самостійно, з використанням електронних ключів з електронними цифровими підписами, виданими на його ім`я у ПАТ АБ «Креді Агріколь Банк», а також виданих на ім`я колишнього голови кооперативу ОСОБА_8 у ПАТ АБ «Укргазбанк», дію яких припинено останнім лише 04 листопада 2016 року, так і шляхом надання вказівок особам які надавали бухгалтерські послуги кооперативу, забезпечив зарахування наявних на рахунках кооперативу коштів пайовиків (асоційованих членів кооперативу) на банківські рахунки контрагентів, відкриті у банківських установах на загальну суму понад 11 млн. грн., а також у власний період керівництва кооперативом у 37 млн. грн.

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні 112 епізодів злочинної діяльності, відповідальність за які передбачена ч.5 ст.191 КК України. Внаслідок вчинення вказаних протиправних дій потерпілим була завдана матеріальна шкода на загальну суму 124 млн. 500 грн.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків, потерпілих, підозрюваного ОСОБА_10 , висновками судово-будівельної експертизи, з якої вбачається, що будівництво другої секції не розпочато (будинок відсутній) та судово-економічної експертизи, з якої вбачається, що членам кооперативу завдано прямі збитки у сумі 124 млн. 500 тис. грн., договором № 2016/КИБ/085-044 «Про дистанційне обслуговування» від 25 березня 2019 року та повідомленням до нього, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 за ч.5 ст.191 КПК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено та стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Стосовно доводів сторони захисту про те, що до теперішнього часу ОСОБА_8 не набув статусу підозрюваного апеляційний суд зазначає, що наявність обґрунтованої підозри та дотримання порядку вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 неодноразово перевірялись у даному кримінальному провадженні, зокрема слідчими суддями під час розгляду скарг захисників та Одеським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчого судді за наслідками якого, постановлено ухвалу від 27 листопада 2019 року.

Вказаною ухвалою було надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 , при цьому колегія судді ретельно перевірила доводи захисника про неналежне вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 та дійшла до висновку про те, що підозру ОСОБА_8 вручено відповідно до вимог статей 135, 276, 278 КПК України шляхом вручення такого повідомлення представнику житлово-експлуатаційній організації за місцем його проживання.

Злочин, передбачений ч.5 ст.191 КК України, який органом досудового розслідування інкримінується ОСОБА_8 , відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, не зменшився і продовжує існувати ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінального переслідування.

Вказаний ризик підтверджується і тим, що ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про підозру, виїхав за межі України та переховувався від правоохоронних органів понад 2 роки, в зв`язку з чим він був оголошений у міжнародний розшук.

Тривалий час обвинувачений не вживав заходів щодо повідомлення органу досудового розслідування про своє місце знаходження, незважаючи на те, що був обізнаний про його розшук та існування підозри.

Стосовно доводів сторони захисту про наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, які унеможливить його переховування від органу досудового розслідування та суду, апеляційний суд враховує, що підозрюваний тривалий час разом із сім`єю не проживав, переховувався за межами території України, а отже наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків у даному випадку жодним чином не зменшує існування ризику, передбаченого п.1) ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи характер та обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, апеляційний суд вважає, що продовжує існувати ризик того, що перебуваючи на свободі підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, у тому числі і на осіб, обізнаних про обставини вчинення злочину, але на даний час не встановлених.

З клопотання слідчого вбачається, що для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати ще ряд процесуальних дій, а саме:

- допитати підозрюваного ОСОБА_8 , з урахуванням проведених експертиз по встановлених під час досудового розслідування обставинах;

- отримати дозвіл слідчого судді на проведення тимчасового доступу до оригіналів документів всіх банківських справ, у яких містяться підписи підозрюваного ОСОБА_8 та у подальшому здійснити відповідну процесуальну дію;

- виконати інші слідчі, процесуальні дії та оперативно-розшукові заходи, у проведенні яких виникне необхідність;

- виконати вимоги, передбачені ст.291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, мають значення доказів у кримінальному провадженні, впливають на встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, можуть підтвердити або спростувати причетність підозрюваного до вчинення злочину.

Оскільки наразі досудове розслідування триває, апеляційний суд переконаний, що не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 2) та 4) ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що перебуваючи на свободі ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , дозволить органу досудового розслідування контролювати його місце перебування та запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1-4) ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому обставини, передбачені ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом не встановлені.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_8 визначений завідомо непомірний розмір застави апеляційний суд визнає необґрунтованими.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому в абзаці 2 ч.5 чт.182 КПК України зазначено, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя з урахуванням обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , особи підозрюваного, обґрунтовано визначив заставу - 20 тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 млн. 40 тис. гривень, врахувавши при цьому, що потерпілим у даному кримінальному провадженні завдані значно більші матеріальні збитки, які загалом складають 124 млн. 500 тис. грн

Доводи захисника про те, що ОСОБА_8 не підписував будь-які банківські документи, договори тощо, а його підписи підроблені, апеляційний суд визнає голослівними, оскільки вони не підтвердженні жодними доказами, зокрема судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Твердження захисника про те, що органи досудового розслідування та прокуратури намагаються досягти мети, щоб ОСОБА_8 помер в умовах слідчого ізолятора є також голослівними, некоректними та такими, що суперечать «Правилам адвокатської етики», зокрема ст.45 Правил, якою передбачено, що у відносинах з іншими учасниками судового провадження адвокат повинен бути стриманим і коректним.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що захисник та підозрюваний не звертались до правоохоронних органів із відповідними заявами про вчинення злочину відносно ОСОБА_16 з боку посадових осіб органу досудового розслідування та прокуратури, які здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищевикладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував всі обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про те, що під час здійснення подальшого досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_8 необхідно продовжити строк тримання під вартою.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 16 листопада 2020 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000795 від 22 листопада 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3