КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3332/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» ОСОБА_6 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 в інтересах цивільного відповідача ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання цивільного позивача ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_1 ) у кримінальному проваджені № 0001219, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, і накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» (), а саме на нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою:

- місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, приміщення 172, загальною площею 181 кв. м.;

- місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, приміщення 171, загальною площею 190,8 кв. м., із забороною державним та приватним органам, установам, підприємствам і організаціям (в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам) вчиняти будь-які дії, пов`язані із реєстрацією, перереєстрацією, відчуженням права власності на вказане нерухоме майно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_8 подав в інтересах цивільного відповідача ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_10 про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання був здійснений за відсутності ОСОБА_9 чи його представника, а про оскаржувану ухвалу їм стало відомо лише з листа директора ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» від 08 червня 2020 року.

Стосовно ухвали слідчого судді, то автор апеляції вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, апелянт стверджує, що ОСОБА_10 заявила цивільний позов до цивільного відповідача ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 32310292 гривні, заподіяної їй внаслідок вчинення кримінального правопорушення, але ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні підозра у вчиненні кримінального правопорушення не повідомлялася.

Далі представник запевняє, що, згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, власником нерухомого майна, на яке накладено арешт, є ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ», ані директором, ані засновником якого ОСОБА_9 не являється. Також, на думку автора апеляції, ОСОБА_10 не зазначила, яким чином Товариство завдало їй шкоди та у зв`язку з чим накладається арешт на його майно для відшкодування збитків, завданих нібито ОСОБА_9 . При цьому представник звертає увагу, що, згідно з Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2193, ОСОБА_10 продала ОСОБА_9 вказані приміщення, що підтверджується відповідними розписками.

15 липня 2020 року представник ОСОБА_8 подав до суду заяву про розгляд вказаної апеляційної скарги без його участі та без участі ОСОБА_9 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, представника цивільного відповідача та самого цивільного відповідача, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення представника цивільного позивача ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що представником ОСОБА_8 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001219, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

18 листопада 2019 року ОСОБА_10 , у відповідності до положень ч. 2 ст. 55 КПК України, визнано потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.
Крім того, в рамках кримінального провадження № 0001219 від 07 листопада 2019 року ОСОБА_10 заявила цивільний позов до цивільного відповідача ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 32310292 гривні, завданої їй внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим постановою слідчого СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_11 від 18 листопада 2019 року вона була визнана цивільним позивачем у цьому кримінальному провадженні.
Цивільний позивач ОСОБА_10 посилається на те, що 18 вересня 2015 року між громадянином ОСОБА_9 та громадянином ОСОБА_12 було укладено Договір позики грошових коштів № 53 у розмірі 3240000 (три мільйони двісті сорок тисяч) гривень 00 копійок, що за курсом Національного банку України станом на 18 вересня 2015 року становило 150000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США. Згідно з цим Договором, громадянин ОСОБА_12 отримує у громадянина ОСОБА_9 150000 тисяч доларів США.
Того ж числа громадянин ОСОБА_12 домовився із ОСОБА_10 надати належні їй на праві приватної власності нежитлові приміщення для забезпечення Договору позики ОСОБА_9 , які знаходяться за адресами:

- АДРЕСА_1 , загальною площею 181 кв. м.;

- АДРЕСА_2 , загальною площею 190,8 кв. м.

При цьому ОСОБА_10 стверджує, що ОСОБА_9 в результаті шахрайських дій, зловживаючи її довірою, шляхом обману схилив її підписати для забезпечення Договору позики два Договори купівлі-продажу, згідно з яких ОСОБА_10 продає ОСОБА_9 вказані нежитлові приміщення.

Крім того, відповідно до Договору позики, ОСОБА_12 мав повернути ОСОБА_9 позику у повному обсязі до 18 березня 2016 року.

В подальшому ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 , що ОСОБА_12 не повернув отримані від ОСОБА_9 в позику кошти (позика складала 150000 тисяч доларів США).

Тоді ж ОСОБА_9 поставив до відома ОСОБА_10 , що ОСОБА_12 брав у нього позику не 150000 тисяч доларів США, а 500000 тисяч доларів США і для повернення вказаних вище приміщень назад у власність ОСОБА_10 необхідно, щоб остання виплатила ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 500000 тисяч доларів США основного боргу ОСОБА_12 та 250000 тисяч доларів США комісії за користування позикою.

На виконання попереднього Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2193 ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі:

- 20 жовтня 2017 року 50000 тисяч доларів США;

- 20 листопада 2017 року 50000 тисяч доларів США;

- 06 березня 2018 року 20000 тисяч доларів США та 10 000 тисяч євро;

- 12 квітня 2018 року 100000 тисяч доларів США;

- 21 вересня 2018 року 40000 тисяч доларів США, що, як вказує ОСОБА_10 , підтверджується розписками, які написані ОСОБА_9 .

Згодом ОСОБА_10 стало відомо, що ОСОБА_12 віддав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 150000 доларів США.

Далі ОСОБА_10 посилається на те, що ОСОБА_9 уклав попередній договір купівлі-продажу зазначених приміщень з громадянкою ОСОБА_13 , яка є його матірю, та вніс обтяження в Державний реєстр речових прав на вказане нерухоме майно.

08 травня 2019 року ОСОБА_9 уклав два Договори дарування нежитлових приміщень, згідно з якими нежитлове приміщення № 172, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 181 кв. м., та нежитлове приміщення № 171, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 190,8 кв. м., були подаровані ОСОБА_9 громадянці ОСОБА_13 , тобто його матері.

Відповідно до вказаних Договорів дарування, кожне з вказаних приміщень було оцінено Сторонами у розмірі 100000 тисяч гривень.

Крім того, ОСОБА_10 стверджує, що 17 травня 2019 року ОСОБА_13 утворила ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» () і вона ж була єдиним учасником цього Товариства, а статутний капітал формувався за рахунок вищезгаданих нежитлових приміщень і становив 3956000 гривень.

В подальшому 20 травня 2019 року ОСОБА_13 продала корпоративні права ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» та вийшла зі складу учасників цього Товариства. Передача нежитлових приміщень новому керівнику ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» ОСОБА_14 відбулася шляхом укладання акту приймання-передачі нерухомого майна.

28 листопада 2019 року цивільний позивач ОСОБА_10 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, які належать ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» (), а саме на нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою:

- місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, приміщення 172, загальною площею 181 кв. м.;

- місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, приміщення 171, загальною площею 190,8 кв. м.

Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), та збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року вказане клопотання цивільного позивача було задоволено і накладено арешт на нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою:

- місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, приміщення 172, загальною площею 181 кв. м.;

- місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, приміщення 171, загальною площею 190,8 кв. м., із забороною державним та приватним органам, установам, підприємствам і організаціям (в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам) вчиняти будь-які дії, пов`язані із реєстрацією, перереєстрацією, відчуженням права власності на вказане нерухоме майно.

Задовольняючи зазначене клопотання цивільного позивача, внесене в межах кримінального провадження № 0001219, про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» (), а саме на нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою:

- місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, приміщення 172, загальною площею 181 кв. м.;

- місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, приміщення 171, загальною площею 190,8 кв. м., із забороною державним та приватним органам, установам, підприємствам і організаціям (в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам) вчиняти будь-які дії, пов`язані із реєстрацією, перереєстрацією, відчуженням права власності на вказане нерухоме майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив клопотання і документи, які до нього додані, та прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» (), а саме на нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою:

- місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, приміщення 172, загальною площею 181 кв. м.;

- місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, приміщення 171, загальною площею 190,8 кв. м., із забороною державним та приватним органам, установам, підприємствам і організаціям (в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією, перереєстрацією, відчуженням права власності на вказане нерухоме майно, з огляду на необхідність забезпечення відшкодування завданих збитків (цивільного позову), а також з метою забезпечення збереження цього майна.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні суб`єкта, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону цивільний позивач, який вніс клопотання про арешт майна, та слідчий суддя не дотрималися.

Так, цивільний позивач, відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, має право звернутися до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна тільки у випадку, коли ставиться питання про арешт цього майна з метою забезпечення цивільного позову. У всіх інших випадках таким правом наділений лише прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

Отже, цивільний позивач, ставлячи у клопотанні питання про арешт нерухомого майна, зокрема, вищевказаних нежитлових приміщень, які належать ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» (), з метою їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні, вийшов за межі своїх повноважень, а це означає, що клопотання цивільного позивача в зазначеній частині не відповідає вимогам ч. ч. 1, 3 ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим його необхідно було повернути цивільному позивачу для усунення недоліків, як то передбачено ч. 3 ст. 172 КПК України, однак слідчий суддя безпідставно розглянув таке клопотання та необґрунтовано задовольнив.

Що стосується іншої мети, яка зазначена у клопотанні цивільного позивача про арешт майна, а саме забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), то в цьому випадку слід звернути увагу на те, що в ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, що арешт із такою метою може бути накладений на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Це кримінальне провадження здійснюється щодо громадянина ОСОБА_9 , який, як вказала у своїй заяві громадянка ОСОБА_10 , заволодів шляхом обману та зловживання довірою правами останньої на нежитлові приміщення № 171 та № 172 за адресою: АДРЕСА_3 .

Як встановила колегія суддів, в матеріалах, які додані до клопотання цивільного позивача про арешт майна, відсутні відомості, що ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні було повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, а також відсутні відомості, що дане кримінальне провадження здійснюється щодо ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» (), у зв`язку з чим за наявними матеріалами провадження арешт на нежитлові приміщення № 171 та № 172 за адресою: місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, які належать ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» (), не може бути накладений з метою, передбаченою п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, оскільки це суперечить правовій підставі такого арешту, визначеній в ч. 6 ст. 170 КПК України.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника ОСОБА_8 , який діє в інтересах цивільного відповідача ОСОБА_9 , задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_10 , як такого, що внесено до суду з порушенням ч. 3 ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 в інтересах цивільного відповідача ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання цивільного позивача ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_1 ) у кримінальному проваджені № 0001219, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, і накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» (), а саме на нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою:

- місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, приміщення 172, загальною площею 181 кв. м.;

- місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, приміщення 171, загальною площею 190,8 кв. м., із забороною державним та приватним органам, установам, підприємствам і організаціям (в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам) вчиняти будь-які дії, пов`язані із реєстрацією, перереєстрацією, відчуженням права власності на вказане нерухоме майно, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_1 ) у кримінальному проваджені № 0001219, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, які належить ТОВ «ОБОЛОНСЬКА МРІЯ» (), а саме на нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою:

- місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, приміщення 172, загальною площею 181 кв. м.;

- місто Київ, вул. Оболонська набережна, будинок 1, корпус 1, приміщення 171, загальною площею 190,8 кв. м., відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ___________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4