ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2328/20 Справа № 178/50/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 від 05 червня 2018 року, за апеляційною скаргою прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,
за участю:
секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000231 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, прокурору Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.
Мотивуючи прийняте рішення, суд посилався на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. Так, суд зазначив, що в анкетних відомостях обвинуваченого зазначено його національність, що не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України та не може вважатись достовірними відомостями з огляду на відсутність відповідних відомостей у документах, що посвідчують особу громадянина України. Разом з цим, обвинувальний акт містить ідентифікаційні відомості представника потерпілого, однак у обвинувальному акті, у супереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, не зазначено хто саме є потерпілим від цього кримінального правопорушення, у зв`язку із чим, суд при вирішенні питання щодо призначення судового розгляду позбавлений можливості перевірити відповідність та обсяг повноважень представника. Окрім цього, суд, послався на недоліки відомостей зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування, зокрема, суд встановив, що деякі процесуальні дії було здійснено в цьому провадженні після закінчення строку досудового розслідування, який, у встановленому законом порядку, продовжено не було, та в реєстрі досудового розслідування відсутні відомості про оголошення про підозру обвинуваченому ОСОБА_6 . З огляду на ці обставини, суд дійшов всиновку про необхідності повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам закону.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції для проведення підготовчого судового засідання.
Обгрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на незаконність та необгрунтованість судового рішення через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Так, прокурор вказує, що зазначені в ухвалі суду підстави для повернення обвинувального акту прокурору не є такими, які могли свідчити про суттєві порушення вимог кримінального процесуального закону, та не є обставиною для повернення обвинувального акту прокурору. Прокурор зазначає, що під час проведення підготовчого судового засіданні була присутня представник потерпілого ОСОБА_10 , повноваження якої були перевірені судом та дозволено їй приймати участь у цьому провадженні, тобто фактично визнав її представником потерпілого у цьому провадженні, тому висновки суду щодо незазначення в обвинувальному акті потерпілої особи, є безпідставними. Окрім цього, прокурор вказує, що висновки суду про те, що строк досудового розслідування закінчився 05.06.2019 та постанова заступника керівника місцевої прокуратури про скасування постанови про закриття цього провадження є незаконною, є передчасними, оскільки як і постанова, так і інші докази на підтвердження цього, судом не досліджувалися, а тому ухвала підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт.
Виходячи з наведених вимог кримінального процесуального закону, обвинувальний акт повинен містити саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими, та які з позиції сторони обвинувачення у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України підлягають доказуванню під час судового розгляду.
Також, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити, зокрема, відомості про потерпілого, фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення.
Колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вказаним вимогам закону відповідає, тому висновки суду щодо необхідності його повернення прокурору є безпідставними.
Як видно з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції керувався тим, що під час перевірки обвинувального акту на відповідність вимогам закону, ним було встановлено відсутність відомостей про особу потерпілого у кримінальному провадженні.
Між тим, наведені висновки не узгоджуються з діями суду, який, за відсутністю цих відомостей, здійснив виклик та допустив до участі в якості представника потерпілого працівника юридичного відділу виконавчого комітету Криничанської селищної ради ОСОБА_11 та зясував її думку щодо можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Окрім того, як видно із обвинувального акту, в ньому зазначено представника потерпілого, його анкетні відомості, а саме те, що представником потерпілого є ОСОБА_11 , яка є начальником юридичного відділу виконавчого комітету Криничанської селищної ради.
Що стосується посилань суду на те, що в порушення вимог закону, в анкетних відомостях обвинуваченого було зазначено його національність, яка не підтверджена жодними документами, то ці недоліки не є такими, які б вказували на необхідність повернення обвинувального акту прокурору, та можуть бути усунені під час судового розгляду.
Разом з цим, висновки суду про те, що підставою для повернення обвинувального акту прокуру є, зокрема, недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, колегія суддів також вважає їх необгрунтованими.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ч. 4 ст. 291 КПК України виключає надання суду інших документів, окрім обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову та розписки або інших документів про їх отримання, що й вказує на необхідність встановлення на стадії підготовчого судового засідання лише обставин відповідності обвинувального акта вимогам закону щодо змісту та фактично забороняє суду надавати оцінку правильності зазначених у ньому відомостей а також доказам на їх підтвердження або спростування.
При цьому, суд не навів жодних мотивів стосовного того, яким чином ці недоліки об`єктивно перешкоджають призначенню судового розгляду та не врахував того, що наведені порушення можуть бути підтверджені лише матеріалами кримінального провадження, дослідження яких, на цій стадії провадження, не передбачено законом.
З огляду на викладене, недоліки реєстру досудового розслідування, не є підставою для повернення акта прокурору та не є такими, що об`єктивно перешкоджають призначенню судового розгляду у провадженні, хоча і можуть істотно вплинути на висновки суду.
Отже, посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акта прокурору, є необґрунтованими.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарження не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3