Справа № 161/9384/20
Провадження № 1-кп/161/1195/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 24 вересня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002995 від 13.08.2019, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, розлучений, не працює, несудимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 згідно виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2019 у цивільній справі №161/16768/18, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень та 1600 гривень відповідно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, зокрема, починаючи з 22 жовтня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.
Однак, ОСОБА_3 , достеменно знаючи про рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей, являючись дієздатною та працездатною особою, маючи дохід від неофіційних джерел, проте, з доходів аліменти не сплачував, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надавав, заходів спрямованих на погашення заборгованості не прийняв, чим свідомо, злісно ухилявся від сплати встановлених виконавчим листом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2019 у справі №161/16768/18 коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, яка згідно інформації Першого відділу ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), за період з жовтня 2018 по липень 2020 року включно становить 69 914, 91 грн., тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.
Таким чином, ОСОБА_3 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч.1 ст.164 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.164 КК України, визнав фактично частково, показав, що йому відомо про виконавчий лист згідно якого він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь дітей, потерпіла неодноразово до нього зверталася за грошовою допомогою, проте він не мав змоги допомогти фінансово, оскільки самому були потрібні кошти. Підтвердив обставини, що він дійсно з жовтня 2018 року не сплачує аліменти. Повідомив, що мав неофіційні заробітки.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому органами досудового розслідування кримінального проступку, його винуватість повністю підтверджується, дослідженими в ході судового розгляду доказами. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.
Так допитана безпосередньо в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 підтвердила факт ухилення ОСОБА_3 від сплати аліментів, повідомила що обвинувачений не бере участі у вихованні дітей, не сплачує на їх користь аліменти, не наполягала на суворому покаранні, покладалася щодо міри покарання на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_8 в суді повідомила про те, що з квітня 2019 року веде виконавче провадження, де боржником є ОСОБА_3 , а стягувачем ОСОБА_3 . З моменту відкриття виконавчого провадження боржник жодного разу на виклики не з`явився, хоча був повідомленим про них. Йому було відомо, що відкрито виконавче провадження. У зв`язку із тим, що він не сплачував аліменти, він був внесений до реєстру боржників, щодо нього були застосовані обмеження. Від банку надійшло повідомлення про відкриття рахунку і з нього відбулося списання коштів в розмірі 2000 гривень. В подальшому жодних коштів не сплачував.
Показання вказаних потерпілої та свідка є чіткими, послідовними та дають змогу відтворити всі обставини кримінального правопорушення, які були до, на момент та після його вчинення. Немає в суду обґрунтованих підстав вважати, що останні оговорюють обвинуваченого, оскільки в суді не було встановлено таких об`єктивних причин, а їхні показання повністю узгоджуються між собою та відповідають і іншим доказам у справі.
Крім цього, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.
Так, виконавчим листом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2019 у цивільній справі №161/16768/18, встановлено, що ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень та 1600 гривень відповідно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, зокрема, починаючи з 22 жовтня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.
Згідно постанов державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_8 від 15.07.2019 щодо ОСОБА_3 встановлено тимчасове обмеження у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №161/16768/18, виданого 24.01.2019.
Актами державного виконавця встановлено, що ОСОБА_3 неофіційно працевлаштований у службі таксі.
Відповідно до відповіді Луцького міського центру зайнятості встановлено, що ОСОБА_3 станом на 03.06.2020 на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості як безробітний не перебуває.
Згідно довідки-розрахунку встановлено, що загальна заборгованість по аліментах ОСОБА_3 станом на 31.05.2020 становить 62714,91 грн.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, як це передбачено ст.94 КПК України.
Всі докази, надані стороною обвинувачення, отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
На думку суду, наведені у сукупності докази без сумніву доводять вину обвинуваченого ОСОБА_3 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.
Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту скоєння злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини в скоєному злочині, щирий жаль із приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинне виражатись у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки скоєного. Факт щирого каяття особи в скоєнні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Однак в досліджених в судовому засіданні документах відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений поряд із визнанням своєї винуватості намагався будь-яким чином сплатити кошти встановлені рішенням суду. А тому, з огляду і на поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, суд не визнає щире каяття обставиною, що пом`якшує покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді громадських робіт, однак на максимальний строк.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.
Підстав для призначення більш суворого покарання у виді арешту чи обмеження волі суд не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий