Єдиний унікальний номер справи № 201/604/20
Номер провадження № 1-кп/201/1109/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Дніпро
вул. Паторжинського, 18- а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 04 січня 2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18 лютого 2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт;
- 05 липня 2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 2 місяців та 10 днів арешту,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2020 року, приблизно о 10 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні ресторану «Grill House Chef», який розташований за адресою: м. Дніпро, вулиця Шевченко, 10, побачив на полиці комп`ютер персональний планшетний чорного кольору марки «SAMSUNG», серії номер НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_5 , який визначив об`єктом свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_7 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу взяв своєю правою рукою з полиці комп`ютер персональний планшетний чорного кольору марки «SAMSUNG», серії номер НОМЕР_1 , вартістю 5 767 гривень 00 копійок та поклав під одягнену на ньому куртку.
Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 , разом з викраденим майном залишив місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 5 767 гривень 00 копійок.
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися у таємному повторному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що з потерпілою ОСОБА_5 познайомився через інтернет мережу, коли шукав роботу, та домовився про співбесіду.

Після співбесіди проходив стажування у якості бармена в ресторані потерпілої «Grill House Chef». В колективі його прийняли добре, з потерпілою склалися робочі відносини.

03 січня 2020 року приблизно о 10.30 години він прийшов на роботу до ресторану «Grill House Chef», який розташований за адресою: м. Дніпро, вулиця Шевченко, 10. В приміщенні ресторану була лише прибиральниця, на барній стійці лежав комп`ютер планшетний «SAMSUNG», що належав потерпілій ОСОБА_5 , на зарядці. У той день він знаходився у поганому стані, оскільки напередодні вживав наркотичні засоби, від яких є залежним, і йому були необхідні гроші. Тоді він вирішив вкрасти цей планшетний комп`ютер. З цією метою він запропонував прибиральниці вийти з приміщення ресторану покурити, і коли остання вийшла, він користуючись її відсутністю, поклав цей планшет під одягнену на ньому куртку та вийшов через центральний вхід. Далі він поїхав до свого місця мешкання, де зустрівся із знайомим ОСОБА_8 , який на свій паспорт заклав у ломбард вкрадений ним планшет, після чого ОСОБА_9 віддав йому гроші у сумі 700 гривень. Ці грошові кошти він витратив на наркотичні засоби. Приблизно через неділю він подзвонив своїй матері і попрохав про допомогу через залежність від наркотичних засобів, від якої самостійно позбутися не міг. Далі матір відвезла його в Обласний медичний психіатричний центр, де він проходить лікування від наркологічної залежності у добровільному порядку до теперішнього часу. Вказав, що у нього є позитивні зміни у стані та відношенні до наркотичних засобів, йому запропонували працевлаштуватися у цьому центрі соціальним робітником.

Не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вартість викраденого товару.

Заявлений до нього потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5 767, 00 гривень визнав у повному обсязі, в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000,00 гривень частково, але не зміг визначити в якій саме сумі визнає частково.

В скоєному щиро розкаявся, просив призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі, надати шанс працевлаштуватися та відшкодувати матеріальну та моральну шкоду потерпілій.

Допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що з обвинуваченим ОСОБА_7 до 03 січня 2020 року була знайома, він проходив у її ресторані «Grill House Chef», який розташований за адресою; м. Дніпро, вулиця Шевченко, 10, стажування у якості бармена. Відносини склалися нормальні, робочі. У неї є комп`ютер персональний планшетний чорного кольору марки «SAMSUNG», який вона використовує в роботі і залишає у ресторані.

03 січня 2020 року перебувала вдома, у першій половині дня їй подзвонили з роботи та повідомили, що зник її комп`ютер планшетний «SAMSUNG», який вона залишила на роботі. Після чого вона приїхала на роботу, вислухала своїх працівників, переглянула запис з камери відеоспостереження та побачила, як обвинувачений ОСОБА_7 приходив зранку на роботу до приміщення ресторану, взяв з барної стойки її планшет та покинув ресторан. При цьому, у той же день на роботі була прибиральниця, але в той момент, коли ОСОБА_7 взяв її планшет з барної стойки, останньої в залі не було. Далі вона звернулася до органів поліції та написала відповідну заяву.

Підтримала заявлений нею цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5 767, 00 гривень та моральної у розмірі 20 000, 00 гривень у повному обсязі. При цьому, вказала, що за планшет разом із усіма картами та програмами вона віддала приблизно 8 000, 00 гривень, але на теперішній час погоджується із тією вартістю, яка визначена у судово товарознавчій експертизі 5 767, 00 гривень. В обґрунтування спричиненої їй моральної шкоди зазначила, що викрадений ОСОБА_7 планшет використовувався нею у роботі та містив велику кількість інформації, у тому числі, і персональну (фотографії, контакти), що спричинило їй моральних страждань та погіршення стану здоров`я внаслідок цих переживань.

Стосовно міри покарання підтримала позицію прокурора у судових дебатах та погодилася із запропонованою стороною обвинувачення видом та мірою покарання.

Крім зізнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_7 , вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.

Із витягу з кримінального провадження № 0000061 вбачається, що до Соборного ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області 03 січня 2020 року надійшла заява від ОСОБА_5 про викрадення її планшету «SAMSUNG» з приміщення ресторану, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченко, буд. 10.

Відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2020 року, із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України.

З протоколу огляду від 15 січня 2020 року встановлено, що слідчим Соборного ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , в присутності понятих, за участю потерпілої ОСОБА_5 проведено огляд ДВД диску, що містить три файли відеозапису крадіжки планшетного комп`ютера від 03 січня 2020 року за адресою АДРЕСА_2 , який добровільно надала потерпіла.

З протоколу перегляду відеозапису від 16 січня 2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 вбачається, що під час перегляду відеозапису встановлено місце, час та спосіб викрадення ОСОБА_7 планшету з приміщення ресторану бару «Grill House Chef», розташованого по вул. Шевченко,10 в м. Дніпро.

При цьому, після перегляду відеозапису підозрюваний ОСОБА_7 підтвердив зафіксовані на диску події та пояснив, що 03 січня 2020 року о 10 годині 39 хвилин прийшов до ресторану «Grill House Chef», розташованого по вул. Шевченко,10 в м. Дніпро, де з барної стійки викрав планшет «SAMSUNG» чорного кольору та покинув приміщення.

З висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 84-20 від 11 січня 2020 року встановлено, що станом на 03 січня 2020 року ринкова вартість комп`ютера персонального планшетного «SAMSUNG» серійний номер R52M8CRV3QT чорного кольору з ПДВ становить 5 767, 00 гривень.

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку що діяння, якее вчинено ОСОБА_7 дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), обвинувачений винний у вчиненні цього злочину, а тому підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_7 має повну середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, за місцем проживання характеризується із позитивної сторони, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

При цьому, відповідно до інформації з Комунального підприємства «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром Дніпропетровської обласної ради» від 26 травня 2020 року за вих. № 1029 ОСОБА_7 знаходиться на лікуванні у відділенні № 3 КП «ОМПЦЗЛ» ДОР» з 26 квітня 2020 року по теперішній час з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання фенілалкіламінів. Синдром залежності».

Поряд із цим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, в тому числі, за вчинення умисного корисливого злочину, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив умисний злочин, не відбувши покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , під час судового розгляду не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставину, що пом`якшує його покарання, наведену вище, суд вважає, що ОСОБА_7 має бути призначене покарання у вигляді арешту у межах санкції частини 2 статті 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Разом із цим, під час судового розгляду даного кримінального провадження, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 засуджений за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року за ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 2 місяців та 10 днів арешту.

Як встановлено з інформації, наданої головою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2020 року за вих. № 202/4114/16-к/7855/2020 та доданих до цього листа додатків, вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року набрав чинності, розпорядження про виконання вироку суду 17 серпня 2016 року направлено до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, однак вирок не був приведений до виконання, оскільки місце знаходження ОСОБА_7 не встановлено.

Отже, судом встановлено, що після постановлення вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року і до відбуття покарання за цим вироком, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження встановлено, що після постановлення вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року, але до відбуття покарання за цим вироком, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тому суд вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного покарання за даним вироком.

В рамках даного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 поданий цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5 767 гривень 00 копійок та моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень 00 копійок, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з наступного.

Цивільна позивачка ОСОБА_5 у судовому засіданні обґрунтувала цивільний позов тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме викрадення останнім комп`ютеру персонального планшетного «SAMSUNG» серійний номер R52M8CRV3QT чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи становить 5 767, 00 гривень, їй спричинено матеріальну шкоду на вказану суму, дотепер планшет їй не повернутий, а тому відповідно до вимог ст. 1177 ЦК України матеріальна шкода у цій сумі підлягає відшкодуванню.

Також потерпіла вважає, що в результаті протиправних та злочинних дій обвинуваченого йому було заподіяно моральної шкоди на суму 20 000,00 гривень, в результаті яких вона зазнала моральних та душевних страждань.

Так, комп`ютер персональний планшетний «SAMSUNG» використовувався нею у роботі та містив велику кількість інформації, у тому числі, і персональну, з обмеженим доступом, конфіденційну (фотографії, контакти), яка стала доступною обвинуваченому, що спричинило їй моральних страждань, що призвели до негативних змін у її житті та полягають у постійних хвилюваннях, спогадах і тривозі, емоційній напрузі та порушенні сну, а також у важкості виконання повсякденних робочих обов`язків через втрату робочої інформації.

Цивільний відповідач ОСОБА_7 заявлений цивільний позов визнав частково, в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5 767, 00 гривень визнав повністю, в частині моральної шкоди частково, у меншому розмірі, ніж зазначає потерпіла, оскільки сума у розмірі 20 000,00 гривень є завищеною.

Суд, заслухавши доводи цивільної позивачки ОСОБА_5 та цивільного відповідача ОСОБА_7 , дослідивши надані ними докази з точки зору належності і допустимості, та розглянувши цивільний спір у кримінальному провадженні, на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, за правилами, встановленими цим Кодексом та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми Цивільного процесуального кодексу України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має прав пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тож суд, вирішуючи питання про розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди, враховує, за яких обставин і якими діями вони завдані, яким є ступінь вини, в якій грошовій сумі потерпіла вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.

Зокрема, ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вимогами ч. 1 ст. 1177 ЦК України зазначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Так, під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив крадіжку комп`ютеру персонального планшетного «SAMSUNG» серійний номер R52M8CRV3QT чорного кольору, що належав потерпілій ОСОБА_5 , вартість якого становить 5 767, 00 гривень, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 84-20 від 11 січня 2020 року, та який не був повернутий ОСОБА_5 , тобто внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілій спричинена матеріальна шкода.

Відтак, суд вважає за необхідне вимоги в цій частині цивільного позову ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду на суму 5 767 гривень 00 копійок.

Згідно вимог статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 року (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України) регламентовано, що право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

З огляду на п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України та ст. 1167 ЦК, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди.

Отже, суд, з`ясувавши, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі потерпіла оцінює заподіяну їй шкоду та з чого вона при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення, дійшов до висновку про законність таких вимог потерпілої ОСОБА_5 .

Так, внаслідок вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_5 спричинено моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях через викрадення у неї комп`ютеру, який використовувався у роботі та містив велику кількість інформації, у тому числі, і персональну, з обмеженим доступом, конфіденційну (фотографії, контакти), яка стала доступною обвинуваченому, що призвели до негативних змін у її житті, які полягають у постійних хвилюваннях, спогадах і тривозі, емоційній напрузі та порушенні сну, а також у важкості виконання повсякденних робочих обов`язків через втрату робочої інформації.

Отже, порушення прав потерпілої і зміна режиму її звичайного життя має між собою причинний зв`язок

При цьому, суд, ураховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілої, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/цивільного відповідача на користь потерпілої/цивільної позивачки 3 000 гривень 00 копійок.

В рамках даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_7 витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 314 гривень, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- CD-R диск PERFEO з відеозаписом від 03 січня 2020 року, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000061 - зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 128, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2016 року і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання слід рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_7 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень на користь держави.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 5 767 (п`ять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- CD-R диск PERFEO з відеозаписом від 03 січня 2020 року, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000061 - зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1