Справа №:755/4345/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2020 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000096 від 04 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України
в с т а н о в и л а :
представник АТ «Альфа-Банк» - адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчої судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2018 року на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 112 кв.м, (житловою площею 51,20 кв.м), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000.

Клопотання обґрунтоване тим, що 09 листопада 2017 року право власності на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк», на підставі: іпотечного договору №005/702902-ІО, серія та номер 2910, виданий 11 серпня 2008 року , видавник: приватний нотаріус КМНО ОСОБА_4 . Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк», правонаступництво виникло з моменту затвердження передавального акту загальними зборами АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме 15 жовтня 2019 року. Ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2018 року порушуються право власності АТ «Альфа-Банк» на квартиру АДРЕСА_1 .

Із зазначених підстав адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Представник Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, слідча суддя дійшла такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2018 року задоволено клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 112 кв.м, (житловою площею 51,20 кв.м), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, шляхом заборони відчуження та розпоряджатися даним майном.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до постанови слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 19 січня 2018 року квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 112 кв.м, (житловою площею 51,20 кв.м), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, якою користується та в якій проживає ОСОБА_5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000096 від 04 січня 2018 року.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.
У постанові слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києва йдеться про те, що, квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 112 кв.м, (житловою площею 51,20 кв.м), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, має значення речового доказу по кримінальному провадженні.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ст. 22 КПК України).
З норми ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слідча суддя враховуючи обґрунтованість підстав для скасування арешту зазначених у клопотанні адвоката ОСОБА_3 , підкреслює, що арешт майна накладений з метою забезпечення збереження речових доказів дозволяє застосовувати зазначений захід забезпечення кримінального провадження до будь-якої особи, а не лише до осіб, які мають відношення до кримінального провадження.
Зважаючи на те, квартира є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та заявником не доведено те, що на даний час в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, тому слідча суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л и :
у задоволенні клопотання представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000096 від 04 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1