Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/777/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2020 року, якою обвинуваченому продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю учасників судового провадження:

- прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Устинівського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000036 стосовно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.09.2020, за клопотанням прокурора продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 до 01.12.2020.

Приймаючи вказані рішення, суд першої інстанції вказав, що ризики встановлені ст.177 КПК України продовжують існувати, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків судом не встановлено, а тому суд першої інстанції дійшов висновку за необхідне продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою постійного місця проживання обвинуваченого.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що вказані судом підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого необґрунтовані, так як ОСОБА_7 має сім`ю це співмешканка та неповнолітня дочка тобто має соціальні зв`язки, працював по найму, є особою, що не має судимості, похилого віку і має хронічні захворювання.

Заслухавши доповідача, враховуючи подане захисником ОСОБА_6 клопотання в якому просила справу розглянути за її відсутності у зв`язку з хворобою при цьому підтримала апеляцію, висновок прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуває під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» та відмовився від проведення судового засідання в режимі відеоконференції відповідно поданої заяви, неможливості етапувати обвинуваченого до слідчого ізолятора в м. Кіровоград у зв`язку з карантином, в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності обвинуваченого.
Згідно положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення ( зменшення ) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги адвоката, колегія суддів апеляційного суду встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .
Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого, умисного злочину проти життя та здоров`я особи, вчиненого з прямим умислом. Крім того, ОСОБА_7 , офіційно не працює, а отже суспільно-корисною діяльністю не займаються та особистих доходів для проживання не має, за місцем проживання характеризується посередньо.
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, дають достатні підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може перешкоджати судовому провадженню, незаконно впливати на потерпілого, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення. Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судовою колегією, не встановлено, а ризики, визначені ухвалою суду про обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу, не відпали та не зменшились.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі адвокат, апеляційний суд не вбачає.
Вказані обставини, на які у своїй апеляційній скарзі посилається сторона захисту, жодним чином не зменшують тих ризиків, які встановив суд першої інстанції та не можуть слугувати підставою для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно ОСОБА_9 , залишає без зміни.
Керуючись статтями 177, 178, 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалуУстинівського районного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4