Справа № 401/2333/19;
Провадження № 1-кп/401/49/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245 від 17 лютого 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, одруженого, який має на утриманні 4-х неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14 травня 2018 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за наступних обставин.

В ніч на 16 лютого 2016 року, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , з метою погашення боргового зобов`язання перед знайомим, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом мопедом «Viper» ZS50F чорного кольору, номер рами НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який зберігався на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, бажаючи настання протиправних наслідків та керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 прибув до вказаного домоволодіння, де він, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись незачиненою хвірткою паркану, проник до двору вказаного домоволодіння, який є сховищем, де зберігався відповідний транспортний засіб.

Продовжуючи свої злочинні дії та розуміючи, що його дії нікому не помітні, ОСОБА_5 взяв кермо вищезазначеного мопеду руками і за допомогою власної сили викотив відповідний транспортний засіб - мопед «Viper» ZS50F чорного кольору, номер рами НОМЕР_1 , 2008 року випуску, із двору домоволодіння та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, у подальшому розпорядився викраденим транспортним засобом на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 9493 грн. 61 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 289 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 на початку судового розгляду справи вину визнавав частково. В ході судового розгляду справи, після дослідження зібраних у справі доказів, обвинувачений визнав свою вину повністю та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Пояснив, що він разом з ОСОБА_8 разом працювали на ремонті покрівель. На його думку, під час розрахунку за виконану роботи по ремонту покрівлі на спорткомплексі в м.Світловодську, останній не додав йому грошові кошти. Відверто поговорити на цю тему з ОСОБА_6 він не наважився, проте спланував викрадення з території домоволодіння належного подружжю ОСОБА_9 мопеду, в рахунок недоотриманих на його думку коштів. Вночі, точної дати він не пам`ятає, в зимовий час, в 2016 році він зайшов на території домоволодіння своїх знайомих ОСОБА_9 та з під навісу викотив мопед «Viper» чорного кольору, який був накритий брезентом. Його ніхто не бачив, про викрадення мопеду нікому не розповідав. Мопед прикотив до себе додому, розібрав на запчастини та помістивши до великої господарської сумки через декілька днів відніс до знайомого ОСОБА_10 , віддавши його в рахунок існуючого тоді боргу. Цивільний позов не визнає, оскільки влітку 2020 року в рахунок відшкодування збитків прикотив до домоволодіння ОСОБА_9 інший мопед чорного кольору. В скоєному розкаюється, відповідні висновки для себе зробив, просив суворо не наказувати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що точної дати викрадення мопеду він не пам`ятає. На момент викрадення мопед був технічно справним, але було пробите одне колесо. Через два роки після викрадення, працівники поліції повернули йому мопед, проте він розібраний на запчастини знаходиться в сумці. Він його не складав. Просив суворо обвинуваченого не наказувати. Пояснив, що з обвинуваченим працювали в одній робочій бригаді по ремонту покрівель. Останній був вхожим до них додому, знав розташування будівель на подвір`ї, та що де знаходиться.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є власником викраденого мопеда. На зиму мопед був накритий брезентом та стояв під навісом. З вулиці скутер не було видно, оскільки у них високий паркан і кодовий замок на калітці. Мопед на час крадіжки був справним. Обвинувачений був вхожим на території їхнього домоволодіння, оскільки працював з її чоловіком. Цивільний позов підтримує повністю. Пояснила, що збитки обвинувачений не відшкодував, повернутий мопед у вигляді запчастин відновити не можливо, тому просить стягнути з ОСОБА_5 матеріальні збитки в розмірі 9493 грн. 61 коп., які дорівнюють вартості мопеду на час його викрадення та моральну шкоду в розмірі 9500 грн. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що вона внаслідок викрадення була позбавлена належного їй транспортного засобу, за допомогою якого вона їздила на роботу. Крім того, мала тривале моральне страждання, з приводу порушення її права власності.

Свідок ОСОБА_11 , який приходиться сином потерпілих, в судовому засіданні пояснив, що коли викрали мопед був сніг, але слідів на подвір`ї, що його викочували не було. Викрадення мопеда виявили вранці наступного дня.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що в 2016 році, точної дати він не пам`ятає до нього прийшов знайомий ОСОБА_5 з сумкою із запчастинами мопеда. Віддав все це в рахунок боргу. Вказану сумку він зберігав у себе в гаражі № НОМЕР_2 . Він мопед не збирав, лише прикрутив колеса. Близько 1,5-2 років мопед стояв у його гаражі. Років через 2 приїхали працівники поліції і вилучили вказаний мопед.

Під час судового розгляду судом досліджували наступні докази.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 лютого 2016 року від ОСОБА_7 , в ніч з 15 на 16 лютого 2016 року невідома особа з території її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 викрала мопед «Viper» ZS50F чорного кольору, номер рами НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

Згідно протоколу огляду місця події від 16 лютого 2016 2020 року, огляд проводився за адресою: АДРЕСА_2 . На місці, де знаходився викрадений мопед слідів пальців рук, печаток не виявлено. Цілісність замка та забору не порушена. В ході огляду нічого не вилучалося.

Згідно талону на транспортний засіб мопед «Viper» ZS50F чорного кольору, номер рами НОМЕР_1 , 2008 року випуску, його власником є ОСОБА_12 , з 04 серпня 2008 року.

Згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №2202 від 16 липня 2019 року ринкова вартість викраденого майна, не представленого на експертизу, станом на 16 лютого 2016 року, а саме мопеду «Viper» ZS50F чорного кольору, номер рами НОМЕР_1 , 2008 року випуску, становить 9493 грн. 61 коп.

Згідно протоколу огляду місця події від 12 липня 2019 року, де місцем огляду є територія поблизу асфальтного заводу в м.Світловодськ по вул.Дружби. Поблизу вказаної території знаходиться ОСОБА_10 , який орендує гаражне приміщення № НОМЕР_2 . Для огляду останнім надано мопед «Viper» ZS50F чорного кольору, номер рами НОМЕР_1 , 2008 року випуску. Поруч з яким знаходиться сумка синього кольору із металевими запчастинами до мопеду. Як пояснив ОСОБА_10 , даний мопед йому надав ОСОБА_5 . Вказаний мопед із сумкою та із запчастинами вилучено під час огляду.

Виїзним судовим засіданням від 14 липня 2020 року було оглянуто речовий доказ, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . Оглядом встановлено, що в гаражі потерпілого стоїть в несправному стані мопед (корпус та спущені колеса), а поряд господарська сумка із запчастинами до нього.

Оцінюючи досліджені судом докази, які є належними, допустимими, достовірними в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх достатніми для визнання винуватим ОСОБА_5 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаного з проникненням у сховище, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.289 КК України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Параграфом 65 Рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року, яке набуло статусу остаточного 21.10.2011 року у справі «Коробов проти України», визначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому судом не вставлено.

Дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 : раніше судимий, а саме 14 травня 2018 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Штраф сплачено. На обліку в органі пробації не перебуває. Одружений, має на утриманні 4-х неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Офіційно не працюючий. Зі слів працює неофіційно в сфері ремонту та будівництва. Зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Проживає разом з дружиною та дітьми. Є власником вищевказаного житлового будинку. За місцем проживання характеризується посередньо. У лікаря психіатра на обліку не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря нарколога.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 останній має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства, його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

При обранні виду та міри кримінального покарання суд приймає до уваги обставини скоєння злочину, характер діянь та відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, те що він вчинив тяжкий злочин, і приходить до висновку про можливе його виправлення без ізоляції від суспільства, із звільненням від призначеного покарання та встановленням іспитового строку.

Додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, на переконання суду, призначати неможливо, оскільки в разі конфіскації належного на праві власності обвинуваченому житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , будуть порушені житлові права неповнолітніх дітей обвинуваченого, які проживають та зареєстровані у ньому.

Покарання у вигляді штрафу за попереднім вироком суду від 14 травня 2018 року, ОСОБА_5 виконав. Штраф сплачено, що підтверджується довідкою органу пробації, про відсутність останнього на обліку. В зв`язку з чим, виконання окремо покарання у вигляді штрафу за попереднім вироком є недоречним. При призначенні покарання, статті 70 та 71 КК України застосуванню не підлягають.

Кримінальним правопорушенням потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 9493 грн. 61 коп.

Потерпіла ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні заявила цивільний позов на відшкодування матеріальних збитків в сумі 9493 грн. 61 коп. грн. та моральних у розмірі 9500 грн.

Матеріальні збитки підтверджуються висновком судово-товарознавчої експертизи №2202 від 16 липня 2019 року. Спричинення моральної шкоди потерпілій також знайшло своє підтвердження під час судового розгляду справи. Оскільки, з часу викрадення мопеда минуло майже 5 років. До часу ухвалення судом вироку завдані збитки не відшкодовано. Повернутий мопед у вигляді запчастин відновленню не підлягає. Права, як власника транспортного засобу порушені,та не поновлені на протязі тривалого часу.

В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої підлягають повному задоволенню.

Твердження обвинуваченого, що він фактично відшкодував завдані збитки потерпілим спростовується тим, що потерпіла 14 вересня 2020 року подала до суду заяву про подальший розгляд справи у її відсутності. В якій вона, крім того, наполягає на задоволені позову, оскільки наданий обвинуваченим на відшкодування збитків мотоцикл знаходиться в непридатному стані та не надані на нього жодні документи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного йому кримінального покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок повідомляти органи пробації про зміну свого місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у відшкодування майнової шкоди 9493 грн. 61 коп. (дев`ять тисяч чотириста дев`яносто три гривні шістдесят одну копійку) та моральної шкоди в сумі 9500 грн. 00 коп. (дев`ять тисяч п`ятсот гривен).

Речовий доказ: мопед VIPER ZS50F чорно-червоного кольору із сумкою з складовими частинами зазначеного мопеду, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Початок строку відбуття покарання рахувати з часу приведення вироку у виконання.

На вирок суду протягом 30 днів може бути подана апеляційна скарга.

Головуючий суддя ОСОБА_1