ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3821/19 Номер провадження 11-сс/814/538/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
представника Кременчуцької міської ради
Полтавської області ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 05 червня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області про арешт об`єктів нерухомого майна №104, загальною площею 7,1 м?, та №104, загальною площею 8,5м?, що розташовані на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 , перебувають у комунальній власності Кременчуцької міської ради Полтавської області.
Як вбачається зі змісту клопотання, слідчим відділом Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000057 від 18.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

В клопотанні слідчого зазначено, що 16.09.2016 року ТОВ „БТІ М розроблено технічний паспорт на громадський будинок, нежитлове приміщення, площею 7,1 м?, розташоване за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул.Соборна, буд.5/9.

Крім того, 04.04.2017 року ТОВ „БТІ М розроблено технічний паспорт на громадський будинок, нежитлове приміщення площею 8,5 м?, розташоване за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул.Соборна, буд. 5/9.

Рішенням сесій Кременчуцької міської ради від 13.06.2017 року та від 29.11.2016 року, вказані об`єкти нерухомості визнано комунальною власністю територіальної громади м. Кременчук Полтавської області.

25.04.2017року та 31.07.2017 року державним реєстратором виконавчого комітету Кременчуцької міської ради зареєстровано право власності на вказані об`єкти нерухомості за Кременчуцькою міською радою Полтавської області.

10.10.2017 року судовим експертом виконано експертне будівельно- технічне дослідження № 97-17, відповідно до висновку якого, приміщення, які знаходяться в житловому будинку АДРЕСА_1 , площами 7,1 м? та 8,5 м? за наданими технічними паспортами, виготовленими Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне 16.09.2016 року та 04.04.2017 року (інвентарні справи № 3608 та № 3884) є приміщеннями загального користування будинку; не є окремо виділеними приміщеннями; є допоміжними приміщеннями, які призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців (співвласників) будинку, тобто для пересування людей. При цьому, зазначено, що фактичний стан даних приміщень не відповідає даним, що відображені в технічних паспортах на приміщення.

Відповідно до поверхового плану першого поверху житлового будинку АДРЕСА_1 , наданого КГЖЕП «Автозаводське», експлікації та плану першого поверху житлового будинку, наданого КП «КМБТІ», на першому поверсі вказаного будинку відсутні приміщення площами 7,1 м? та 8,5 м?.

На даний час проводиться судова будівельно-технічна експертиза, виконання якої доручено експертам Полтавського відділення ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

25.02.2020 року слідчим на підставі ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду було проведено огляд об`єктів дослідження із залученням судового експерта, який є виконавцем судової будівельно- технічної експертизи у даному кримінальному провадженні. Після проведення огляду, об`єкти нерухомого майна визнано речовими доказами.

Згідно інформаційної довідки від 01.06.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкти нерухомого майна №104, загальною площею 7,1 м?, та №104, загальною площею 8,5м?, що розташовані на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 , перебувають у комунальній власності Кременчуцької міської ради Полтавської області.

23.04.2020 року службовими особами виконавчого комітету Кременчуцької міської ради підготовлено проект Рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про затвердження переліку об`єктів, які належать до комунальної форми власності територіальної громади м.Кременчук та підлягають приватизації» відповідно додатку до якого, об`єкти нерухомого майна №104, загальною площею 7,1 м?, та №104, загальною площею 8,5м?, що розташовані на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 підлягають приватизації.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя послався на відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки заборона Кременчуцькій міській раді Полтавської області вчиняти дії щодо відчуження об`єктів комунальної власності є втручанням в діяльність органу місцевого самоврядування, що суперечить Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні.

Крім того, рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №265 від 21.02.2020 року орендарям нежитлових приміщень, площею 7,1 м?, та 8,5м?, що розташовані на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 , було надано дозвіл на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого комунального майна. Тому, підстави для накладення арешту на майно задля збереження його первозданного вигляду, відсутні.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків фактичним обставинам провадження, та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на нежитлові приміщення із встановленням заборони їх відчуження, зміни площі та конфігурації, реконструкції, поділу та об`єднання. Вказує, що нежитлові приміщення відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є матеріальними об`єктами, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже потребують вжиття заходів щодо їх збереження.
Прокурор, будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду, в судове засідання не з`явився. До початку слухання провадження надіслав на адресу апеляційного суду клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника ОСОБА_6 , який просив залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170, 173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірив вказані обставини та дійшов правильного висновку про те, що законних підстав для накладення арешту немає.

Диспозицією ч.1 ст.366 КК України передбачено відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів
Предметом вказаного злочину є офіційний документ. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується активною поведінкою - діями, які полягають у перекручуванні винним істини в офіційних документах чи у видачі неправдивих офіційних документів шляхом використання для цього свого службового становища. Службове підроблення є злочином з формальним складом та вважається закінченим з моменту внесення недостовірних відомостей до офіційного документу.
Клопотання про накладення арешту на майно слідчий мотивував необхідністю забезпечення збереження речових доказів. Разом з тим, з огляду на матеріали провадження, об`єкти нерухомого майна визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Однак, вказані нежитлові приміщення не являються безпосередніми об`єктами кримінального правопорушення та не відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України.
Не дивлячись на те, що досудове розслідування триває з 18.04.2019 року, до цього часу, жодній посадовій особі Кременчуцької міської ради Полтавської області не повідомлено про підозру у вчиненні службового підроблення. При цьому, з наведеного у витязі з ЄРДР короткого викладу обставин, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вбачається, що внесення недостовірних відомостей до технічних паспортів на об`єкти нерухомості було вчинено службовими особами ТОВ „БТІ М.

На даний момент нежитлові приміщення перебувають у комунальній формі власності Кременчуцької міської ради Полтавської області та знаходяться у оренді фізичних осіб підприємців. Обставин, які б підтверджували, що володіння майновим призвело до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення чи передачі, матеріали провадження не містять.

Крім того, вказані нежитлові приміщення були оглянуті слідчим із залученням судового експерта на виконання ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області.
Таким чином слідчий, в порушення вимог ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власників майна та третіх осіб.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування не доведено законних підстав для накладення арешту, а тому ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування немає.
Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 05 червня 2020 року про відмову в накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000057 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4