ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/3877/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2020 року у відношенні ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002538 від 29.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, повернуто прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі суду недоліків
Суд мотивував своє рішення тим, що захиснику обвинуваченого за договором адвокату ОСОБА_10 копія обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування не було вручено, з матеріалами досудового розслідування останній не ознайомлювався, про що було зазначено стороною захисту під час підготовчого засідання. За відсутністю підстав, незважаючи на наявність у обвинуваченого захисника за договором, слідчим залучалися інші захисники за призначенням для проведення окремих процесуальній дій, при цьому слідчі дії здійснювалися без повідомлення та присутності його захисника за договором. Не погодившись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що 05.10.2020 року на адресу слідчого від ОСОБА_8 надійшла письмова заява про відмову від послуг адвоката за договором ОСОБА_10 , яка була ним написана власноруч в присутності адвоката ОСОБА_11 , яка була залучена 05.10.2020 року для проведення окремої процесуальної дії, а саме ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Адвокат ОСОБА_10 від явки до слідчого відмовився в категоричній формі, на виклики слідчого не з`являвся. 05.10.2020 року досудове розслідування завершене, матеріали підозрюваному та стороні захисту відкриті. Ознайомившись з матеріалами, зауважень не надійшло. 08.10.2020 року від ОСОБА_8 надійшла заява про відмову від послуг адвоката ОСОБА_11 та обвинувачений бажає користуватися послугами адвоката ОСОБА_10 . 08.10.2020 року досудове розслідування було відмовлене з метою повторного залучення ОСОБА_10 , однак у зв`язку із систематичним неприбуттям ОСОБА_10 на виклики слідчого, було знову залучено захисника на окрему процесуальну дію. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційні вимоги, думку захисника та обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.314 КПК України, суд першої інстанції має право повернути прокурору обвинувальний акт якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги, яким має відповідати обвинувальний акт. Зазначені в ухвалі суду підстави повернення обвинувального акту не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а інших підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України в оскаржуваній ухвалі суду не наведено.
Цей обвинувальний акт має чітку його структуру, а саме формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням місця, часу та способу вчинення злочину, форми вини і мотивів його вчинення, а також правову кваліфікацію дій обвинуваченого, а тому колегія суддів вважає, що твердження суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору є помилковим. Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу). З наданих суду матеріалів вбачається, що обвинувальний акт та копії реєстру матеріалів досудового розслідування отримані ОСОБА_8 , що підтверджується розпискою. (а.с. 11) З матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_12 ознайомилися. Підстави для повернення обвинувального акту, на які посилається суд першої інстанції, не узгоджуються з вимогами ст. 291 КПК України, які виконані стороною обвинувачення. Та обставина, що захисник ОСОБА_10 не отримав копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, не ознайомився з матеріалами досудового розслідування, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Залучення інших захисників для проведення окремих процесуальних дій, за наявності в обвинуваченого захисника за договором, не суперечить ст. 291 КПК України. Оцінка законності проведених слідчих (процесуальних) дій та доказів, отриманих за результатами їх проведення, дотримання прав обвинуваченого на захист може бути надана судом лише в ході судового розгляду та в нарадчій кімнаті після видалення суду для ухвалення остаточного рішення. Крім того, передчасним є висновок суду про те, що слідчі дії здійснювалися без повідомлення та присутності захисника обвинуваченого за договором. Відповідно до вимог ст. 291 КПК України надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється, тому вищевказані висновки суду є невмотивованими. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів. В обгрунтування клопотання прокурор вказав, що в кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник обвинуваченого надав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, в тому числі і на домашній арешт. Колегією суддів встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2020 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 був продовжений до 27.12.2020 року та визначено заставу 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень. Беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого із метою попередження настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне продовжити за клопотанням прокурора строк тримання під вартою обвинуваченого на строк, який у будь-якому разі не може перевищувати 60 днів. Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше. Доводи клопотання прокурора щодо наявності ризиків є вмотивованими, враховуючи, що обвинувачений 12.02.2020 року був звільнений по відбуттю строку покарання за попереднім вироком та обвинувачується у новому корисливому тяжкому злочині, який вчинено 29.07.2020 року. Матеріали, надані суду, не містять підтвердженої інформації про наявність в обвинуваченого законних джерел заробітку чи міцних соціальних зв`язку за місцем його мешкання. Надана захисником фотокопія договору найму житлового приміщення, відповідно до якого ОСОБА_8 винаймає одну кімнату в приватному будинку, не є достатньою гарантією забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. З огляду на обставини кримінального правопорушення та наявні дані про особу обвинуваченого, доводи прокурора щодо існування вищевказаних ризиків є обгрунтованими. При цьому, підстав для задоволення клопотання сторони захисту та застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає. Крім того, ухвалою суду обвинуваченому було визначено альтернативний більш м`який запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої є мінімальним, враховуючі межі застави, визначені ч. 5 ст. 182 КПК України для тяжкого злочину.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2020 року у відношенні ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 20 лютого 2021 року з раніше визначеною заставою.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: