Справа № 477/1/20
Провадження № 1-кп/477/10/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000583, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, щодо неповнолітньої доньки позбавленого батьківських прав, не працюючого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2014 року близько 20-00 години обвинувачений ОСОБА_3 в порушення вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, будучи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2121», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при нормальній видимості рухався зі швидкістю приблизно 60 км. год., по сухій асфальтобетонній проїжджій частині, а саме по вул. Садовій в с. Мішково-Погорілове, Вітовського району Миколаївської області в напрямку автодороги сполучення «Одеса- Мелітополь - Новоазовськ». При проїзді по вказаній вулиці, обвинувачений ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, власний стан (алкогольного сп`яніння), легковажно розраховуючи на власний досвід керування транспортним засобом, не забезпечив контрольований рух керованого ним транспортного засобу, перед маневром не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, допустив виїзд автомобіля на узбіччя, де в цей час знаходились пішоходи, яких водій ОСОБА_3 міг своєчасно виявити попереду себе в момент виникнення небезпеки для руху та не вжив невідкладних заходів до зменшення швидкості руху автомобіля аж до повної зупинки, продовжив рух вперед, в результаті чого передньою частиною свого транспортного засобу допустив наїзд на потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_5 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_5 було госпіталізовано до ЛШМД м. Миколаєва.

07 липня 2014 року потерпілий ОСОБА_11 від отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди травм помер в приміщенні хірургічного відділення лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва.

Згідно з висновком судово - медичної експертизи від 24 липня 2014 року № 1720 встановлено, що смерть потерпілого ОСОБА_11 настала внаслідок тупої поєднаної травми тіла у вигляді підвертельного перелому правої стегнової кістки з пошкодженням органів черевної порожнини з внутрішньочеревною кровотечою, яка ускладнилась травматичним та геморагічним шоком, підтвердженого гістологічно.

Згідно з висновком судово - медичної експертизи від 22 липня 2014 року №194 ОСОБА_5 в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді осколкового переламу лівої верхній гомілки зі зміщенням, вивих лівого передпліччя, вивих першого та другого пальців правої стопи, струсу головного мозку, забій м`яких тканин голови, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно з АТЕ по дослідженню механізму та обставин ДТП від 22 липня 2014 року № 1/86, допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог п.1.10, 10.1, 12.1 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП.

Дана ДТП сталась внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 1.3, 1.5, 1.10, 10.1, 12.1 ПДР України.

Відповідальність за вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 діяння передбачена ч.2 ст.286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині не визнав. Пояснив, що працював на зерновозі. 05.07.2014 року він привіз зерно для здачі, але щоб не чекати в черзі залишив автомобіль у свого приятеля ОСОБА_12 . На своєму автомобілі Ваз, який знаходився у приятеля, він поїхав до своєї бабусі. До нього зателефонували і сказали, що може приїхати забрати талон на чергу на здачу зерна. Близько 20-00 години їхав від вул.Фрунзе, 10 на славянський базар ( в сторону смт Воскресенське) в сторону об`їздної дороги зі швидкістю 60-70 км/год, точно сказати не може, оскільки спідометр не працював. На виїзді побачив, що йому напереріз їде автомобіль шкода. В зв`язку з чим він поїхав на обочину. Там він побачив людей та почав тиснути на гальма, машина перевернулась. Після чого він виліз через скло з машини, підійшов до лежачого чоловіка та впевнився в тому, що він живий. Також бачив, що лежала жінка, але до неї він не підходив. Після чого перейшов дорогу, попросив продавців, що торгували віниками, щоб викликали швидку, а сам пішов у село до свого приятеля. Був у шоковому стані, злякався, бо люди кричали та прогрожували вчинити самосуд щодо нього. Пояснив, що не вживав алкогольні напої до ДТП, а випив пляшку горілки у свого приятеля після ДТП, щоб заспокоїтися. Пізніше повернувся на місце ДТП, де працювала опергрупа. Через деякий час він дізнався, що його дружина хвора і він поїхав на заробітки аби заробити кошти на лікування дружини та утримання доньки. Про те, що дружина з ним розлучилася та його позбавлено батьківських прав дізнався тільки під час розгляду в судовому засіданні цього кримінального провадження. Щодо розлучення, то пояснив, що дружина певно розлучилася аби її не турбували. Сказав, що щиро розкаюється у вчиненому.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненому підтверджується показаннями потерпілих, свідків, допитаних в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що не був безпосереднім свідком ДТП, йому зателефонував брат, якого мати повідомила про те, що батька збили на дорозі та швидка його повезла до ЛШМД. Через дві доби батько помер. Просив застосувати найсуворіше покарання щодо обвинуваченого, а також підтримав заявлений цивільний позов.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що не був безпосереднім свідком ДТП, 05.07 близько 20-00 години надійшов дзвінок про те, що батька збила машина на повороті с.Харчатовка. він виїхав на місце ДТП, не доїжджаючи до ринку, побачив швидку, в якій були батько та мати, яких везли в ЛШМД. В 22-00 години поїхали на місце ДТП, де працювали слідчі, побачив перевернутий автомобіль. Потім повернувся назад до лікарні, де батьку робили операцію. Через дві доби після ДТП батько помер. Мама розповідала, що вони з батьком на узбіччі чекали маршрутку. Вона відійшла до сумки та нахилилася, коли повернулась, то побачила купу пилюги, а потім лежачого батька, перевернутий автомобіль, з якого виліз водій та який підійшов до батька, запитавши чи той живий, перейшов дорогу та втік у село. Підтримав заявлений цивільний позов, оскільки брат на поховання батька витратив близько 40 тисяч грн., а він після втрати батька почав хворіти.

Просив застосувати найсуворіше покарання щодо обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 05.07.2014 року поверталася з дачі. На узбіччі чекала маршрутне таксі до міста та розмовляла про дачні справи з ОСОБА_13 та його дружиною. Вона не бачила жодного автомобіля, який їхав з траси в село. Відчула удар та втратила свідомість. Прийшла до тями від крику ОСОБА_14 . Їх та ОСОБА_15 відвезли до ЛШМД. Дружина обвинуваченого дала їй 2600 грн. на лікування. На сьогодні внаслідок отриманої під час ДТП травми в неї ампутовано ногу 2/3 бедра та вона стала інвалідом 2 групи.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що 05.07.2014 року вона з чоловіком ОСОБА_11 поверталися з дачі та чекали на 124 маршрутне таксі. Стояли в 3,5-4 метрах від дороги, де завжди зупиняється маршрутка. Потім до них підійшли ОСОБА_5 , неподалік стояла ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Вона відійшла до сумки та нахилилася, коли повернулась, то побачила, що її чоловік відлетів на 15-20 метрів і лежав на землі, а ОСОБА_5 ще на 5 метрів далі, машина врізалася в стовп та перевернулась. З машини виліз водій, який був у нетрверезому стані, який підійшов до чоловіка, запитав чи той живий, а потім перейшов дорогу та втік у село.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що в той день за десять хвилин до восьмої була на повороті. Була сонячна тиха погода. ОСОБА_19 , його жінка та ОСОБА_20 розмовляли. Вона відійшла щоб поставити речі. Сонце сліпило їй в очі, але вона побачила, що на великій швидкості їде автомобіль. Замість того щоб повернути, він поїхав прямо на неї. Вона відскочила на асфальт і він проїхав мимо. Потім позаду почула скрежет та удар. Повернувшись, побачила купу пилюги. Коли трохи пилюга осіла побачила, що машина лежить на боці. В сторону траси горілиць лежить ОСОБА_19 , ногами на дорогу, далі ОСОБА_20 також горілиць та ногами до дороги. Водій з машини вибив скло та виліз, підійшов до ОСОБА_21 та запитав чи той живий, перейшов дорогу, підійшов до жінок, що продавали віники, а потім пішов у село. Лагно Галина дуже кричала. Від її крику прийшов до тями ОСОБА_19 , який був весь закривавлений, та ОСОБА_22 . У Лагна була сильна кровотеча. ОСОБА_22 попросила найти сумку, після чого зателефонувала сину і повідомила про подію. Від обвинуваченого було чутно спиртним і його односельчани потім розповідали, що він цілий день їздив нетверезому стані. Жодного автомобіля, окрім обвинуваченого, в той час не їхало ні в село, ні з села.

Також вина обвинуваченого підтверджується змістом письмових доказів кримінального провадження, досліджених у судовому засіданні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Час та місце вчинення кримінального правопорушення підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05 липня 2014 року, яким оглянута ділянка дороги по вул. Садова в с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області в напрямку автодороги сполученням «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» Зафіксовано характеристики проїзної частини: вид покриття асфальтобетонне середньозернисте, стан покриття сухе, чисте, дорожнє покриття загальною шириною 6,9 м. не освітлюється. З правої сторони проїжджої дороги ґрунт, трав`яне покриття, з лівої поле. Рух на вказаній ділянці дороги не регулюється. ДТП сталася в час доби сутінки. Наїзд був вчинений на пішохода. Розташування транспортного засобу на місці пригоди за межами проїзної частини на відстані 4.3 м. від дороги. Під час проведення огляду були виявлені та вилучені чотири папілярних узори пальців рук (т. 1 а.с. 99-117).

Схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05 липня 2014 року, на якій зафіксовано місце розташування автомобіля ВАЗ2121, державний номер НОМЕР_1 до смуги, що залишився на узбіччі, до лобового скла, житлового будинку, пакета з фруктами та пошкодженого дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» під час складання схеми (т.1 а.с. 116, 117) та фото таблицею (т. 1 а.с. 118-123).

З фототаблиць та схеми ДТП, яка повністю відповідає зазначеним фототаблицям, вбачається, що ДТП відбулося на узбіччі проїжджої частини дороги. При цьому видно, що автомобіль знаходиться поза межами проїжджої дороги, а саме на узбіччі, де допустив зіткнення з потерпілими.

Також, протоколом огляду місця дорожньої-транспортної пригоди від 10 липня 2014 року, відповідно до якого оглянуто перехрестя вул. Садової в с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області та автодороги М-14 сполученням «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» в світлий час доби, без опадів. Перехрестя нерегульоване, знаходиться з зоні дії дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу». Так, під час огляду стан покриття загальною шириною 6,9 м, сухе та чисте, число смуг на проїжджій дорозі одна, розмітка відсутня. Праворуч та ліворуч від ділянки дороги знаходиться узбіччя, ґрунт. Далі за тротуаром узбіччя, праворуч узбіччя, ліворуч розташовані будівлі сільського типу. На узбіччі проїзної частини дороги вул. Садова в с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області наявний від шин поверхневий сліди заносу, в напрямку від с. Мішково-Погорілове Вітовського району до автодороги М-14, сполученням «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», довжиною №1 15,0 м., №2 15,5 м., №3- 10,5 м. Ширина колії 0,16 м. відстань від початку сліду до меж проїжджої частини: сліду №1 4,5 м., № 2- 5,0 м, №3-6,3 м. відстань від кінця сліду до меж проїжджої частини: №1 4,7 м,, №2 5,5 м., № 3 - 6,3 м, малюнок протектору змазаний (т. 1 а.с. 125-133).

Схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10 липня 2014 року, на якій зафіксовано початок та кінець дуги зміни напрямку проїжджої частини вул. Садової, до слідів юзу на узбіччі проїжджої частини вул. Садова, слідів розчавлених фруктів, гумової стрічки від двірника автомобіля, рідини чорного кольору, схожа на мастило, уламків полімерні помаранчевого кольору, схожі на уламки від поворотнику автомобіля, резинки від лобового скла автомобіля, лобового скла від автомобіля, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу»( т. 1 а.с. 134-135).

Згідно з актом обстеження дорожніх умов та ділянці вулиці від 05 липня 2014 року обстежена вулиця Садова, 1 в с. Мішково-Погорілове під час сухої погоди, покриття проїзної частини асфальтнобетоне. Встановлено, що ширина проїзної частини 7,0м, стан якої сухий, ширина правої смуги 3,5 м, лівої 3,5м.Ширина узбіччя праворуч 3.0 м., ліворуч 3,0 м. Недоліки в утримані вулиці, які необхідно усунути для забезпечення безпеки дорожнього руху та які сприяли скоєнню ДТП відсутні (т. 1 а.с. 181).

З огляду на результати тесту № 16897, проведеного 06 липня 2014 року о 00-17 годині за допомогою приладу Drager АRАМ-2249, обвинувачений ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, кількісний показник становить 1,90 проміле (т. 1 а.с. 123).

Зазначене також підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 липня 2014 року № 1089. Медогляд був проведений 06 липня 2014 року о 00-15 годині (т. 1 а.с. 124).

Суд критично сприймає твердження обвинуваченого, що під час ДТП він був у тверезому стані, а алкогольні напої вживав після ДТП, оскільки це спростовується показаннями свідків, які вказували, що від обвинуваченого було чутно запах алкоголю, а також матеріалами кримінального провадження.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи від 14 липня 2014 року №2/145 на момент ДТП ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ-2121 д.н. НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані. Несправностей автомобіля, які могли б виникнути до ДТП та могли би вплинути на рух, а також невідповідність щодо технічного стану транспортного засобу вимогам ПДР України в даних досліджуваних системах та механізмах не виявлено (т. 1 а.с. 155-157, 158-159).

З огляду на висновок експерта від 18 липня 2014 року №4/89 на момент ДТП ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ-2121, д.н. НОМЕР_1 , знаходились в працездатному стані. Несправностей автомобіля, які могли б виникнути до ДТП та могли би вплинути на рух, а також невідповідностей щодо технічного стану транспортного засобу вимогам ПДР України в даних досліджуваних системах та механізмах не виявлено (т. 1 а.с. 162-166, 167-168).

Зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 15 липня 2014 року проведеного за участю свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_23 , вбачається, що ОСОБА_23 на місці ДТП показав та пояснив, що 05 липня 2014 року близько 19-55 години він повертався з СВТ «Заріччя», що розташоване в смт. Воскресенське Жовтневого району Миколаївської області до зупинки, де зупиняється маршрутне таксі №124, яке прямує до м. Миколаєва. Перейшовши автодорогу сполученням «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» він рухався в напрямку с. Мішково-Погорілове Жовтневого району. На відстані 50 м від зупинки, він побачив, що на зупинці стоять сусіди ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та жінка на ім`я ОСОБА_24 . Помітив, що зі сторони с. Мішково-Погорілове по узбіччю в напрямку автодороги рухається автомобіль темного кольору, на вказаних людей. Надалі цей автомобіль скоїв наїзд на ОСОБА_11 та ОСОБА_24 , після чого, проїхавши ще пару метрів, автомобіль врізався в дорожній знак, а потім перекинувся на бік.
Свідок ОСОБА_17 на місці показала та пояснила, що 05 липня 2014 року близько 19-40 години вона підійшла до зупинки маршрутного таксі по вул. Садовій в с. Мішково-Погорілове, де вже знаходилися її сусіди ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_20 . Привітавшись з ними вона відійшла на 7 м від них, щоб не заважати розмові. В цей час вона помітила, що автомобіль синього кольору виїхав на узбіччя в напрямку автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», тобто в їх сторону, в результаті чого вона відбігла до дороги, щоб уникнути зіткнення, а коли обернулася то помітила що автомобіль перевернувся, а ОСОБА_11 та ОСОБА_24 лежать на землі (т. 1 а.с. 169-174).

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи обставин та механізму ДТП від 22 липня 2014 року № 1/86 дане дослідження не проводилось на підставі вихідних даних вказаних при слідчому експерименті за участю водія а.м. ВАЗ-2121 д.н., НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , натомість дане експертне дослідження проводилось на підставі вихідних даних вказаних при проведені слідчих експериментів за участю свідків даної пригоди ( ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ), по причинам вказаним в дослідницькій частині даного висновку.

У вказаній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2121 д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме з метою уникнення виїзду на праве по ходу його руху узбіччю та наїзду на пішоходів, повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 1.10 та п. 10.1 і п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Дії водія автомобіля ВАЗ-2121, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , не відповідали, з технічної точки зору, вимогам п. 1.10 та п. 10.1 і п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Проведеним дослідженням встановлено, що в даній дорожній ситуації, обставини якої викладені у вихідних даних постанови про призначення експертизи, водій автомобіля ВАЗ-2121 д.н: НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , мав технічну можливість, шляхом дотримання технічних вимог п. 1.10 та п. 10.1 і п. 12.1 Правил дорожнього руху України попередити дану ДТП, та його дії знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою (т. 1 а.с. 177-180).

Згідно з протоколом огляду трупа потерпілого ОСОБА_11 від 08 липня 2014 року та фото таблиці та тілі останнього наявні тілесні пошкодження (т. 1 а.с. 138).

Так, відповідно до висновку судово - медичної експертизи від 24 липня 2014 року №1720 трупа ОСОБА_11 , смерть останнього настала внаслідок тупої поєднаної травми тіла у вигляді підвертельного переламу правої стегнової кістки з пошкодженням органів черевної порожнини з внутрішньочеревною кровотечою (1000 мл крові у черевній порожнині), яка ускладнилася травматичним та геморагічним шоком, підтвердженого гістологічно. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді :ран, саден, синців в ділянці голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок; крововиливу у м`які покриви голови зі сторони їх внутрішньої поверхні і тім`яно-потиличній ділянці голови зліва; підвертельного переламу правої стегнової кістки; розриву капсули та тканини селезінки (спленектомія)-1000 мл крові у черевній порожнині; крововиливу в жирову капсулу лівої нирки; чисельних розривів брижі здухвинної кишки та тонкого кишківника.

Всі вищевказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів та є прижиттєвими на що вказують наявність крововиливів у м`які тканини в місцях їх виникнення, та могли утворитись при дорожньо-транспортній пригоді в результаті зіткнення транспортного засобу з пішоходом у строк та при обставинах вказаних у постанові.

Беручи до уваги локалізацію та характер тілесних пошкоджень механізм їх виникнення у громадянина ОСОБА_11 можливо уявити наступним чином. Первинний удар прийшовся по задньо-зовнішній поверхні лівої та задньо-внутрішній поверхні правої нижніх кінцівок коли потерпілий знаходився у вертикальному положенні, був обернений до транспортного засобу, який рухався, лівою половиною тіла в результаті чого виникли пошкодження у вигляді синців, саден в ділянці нижніх кінцівок та підвертельного переламу правої стегнової кістки. В подальшому вірогідно всього виникло закидання потерпілого з наступним ударом о капот та стійку вітрового скла з виникненням рани в ділянці голови, крововиливи у м`які покриви голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в тім`яно-потиличній ділянці зліва, садна та синці по задній поверхні в проекції лівого плечового суглобу і пошкодження органів черевної порожнини.

Потім виникло відкидання тіла з ударом та ковзанням на тверду поверхню землі чи дорожнього покриття з виникненням пошкоджень в ділянці правої верхньої кінцівки.

За ступенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень в наслідок яких настала смерть ОСОБА_11 .

Локалізація та морфологічні властивості тілесних ушкоджень у громадянина ОСОБА_11 вказують на те, що вони могли утворитися в результаті наїзду на нього транспортного засобу легкового типу, причому потерпілий під час наїзду знаходився в положенні стоячи.

По вищевказаним тілесним ушкодженням конкретно встановити швидкість руху транспортного засобу під час наїзду на пішохода гр. ОСОБА_11 не є можливим.

Дата та час смерті, що зазначені в історії хвороби 07 липня 2014 року о 17-10 годині, не суперечать судово-медичному дослідженню. (т. 1 а.с. 140-146).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи медичних документів ОСОБА_5 від 22 липня 2014 року № 194, експертом встановлено, що з огляду на медичні документи у ОСОБА_5 є тілесні ушкодження у вигляді осколкових перелому кісток лівої гомілки у верхній третині зі зміщенням, вивиху лівого передпліччя, вивихів 1,2 пальців правої стопи, струсу головного мозку, забиття м`яких тканин голови, садна лівої гомілки.

Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів, за механізмом удару, можливо в строк і при обставинах, зазначених в постанові, тобто в момент ДТП, яке мало місце 05 липня 2014року.

З огляду на характер і особливості тілесних ушкоджень, зазначених в мед документах, в момент ДТП потерпіла могла перебувати у вертикальному положенні, звернена лівою половиною тіла до автомобіля.

Дані тілесні ушкодження відносяться, до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я (т. 1 а.с. 195-196).

Суд критично сприймає показання ОСОБА_3 як в судовому засіданні так і під час проведення слідчого експерименту щодо наявності іншого автомобіля, оскільки це спростовується показаннями свідків, які узгоджуються між собою та які вказували, що жодного автомобіля, окрім автомобіля обвинуваченого, який би їхав в село чи з села не було.

З досліджених характеризуючих документів вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 квітня 2019 року ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_25 . На користь ОСОБА_26 стягнуто з нього аліменти на утримання дитини (т. 2 а.с. 4-7).

Дослідивши вказані докази, суд приходить до висновку, що знайшли своє підтвердження обставини, викладені в обвинувальному акті.

Аналізуючи докази в сукупності, суд вважає повністю доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_27 та ОСОБА_5 середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження,а його дії за ч. 2 ст. 286 КК України органами досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який належить до категорії тяжких злочинів, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, а також дані про особу обвинуваченого.
Обвинувачений в силу статті 89 КК України вважається несудимим, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання, позбавлений батьківських прав щодо своєї доньки, хоча вказує на те, що вона перебуває на його утриманні, місце вчинення ДТП покинув, менш ніж через місяць після вчинення ДТП виїхав за межі України, де проживав до 2019 року, що свідчить про намагання ухилитись від відповідальності, оскільки йому було відомо щодо розслідування та направленої йому підозри. Наслідком злочину стала смерть потерпілого ОСОБА_11 та інвалідність ОСОБА_5 . Заподіяну шкоду потерпілим не відшкодував. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне призначити покарання, передбачене санкцією ч. 2 статті 286 КК України і вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе.

У кримінальному провадженні потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальних та моральних збитків. Враховуючи те, що обвинувачений визнав позовні вимоги в частині стягнення матеріальних збитків, суд вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині у повному обсязі у сумі 39244,72 грн.
Щодо стягнення моральних збитків, то суд вважає задовольнити цивільний позов в цій частині частково. З урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути по 100 тис. грн. кожному з позивачів в рахунок відшкодування моральних страждань.

Речовими доказами розпорядитись відповідно до статті 100 КПК України.

Обвинувачений був затриманий в порядку статті 208 КПК України 22.12.2019 року, 23.12.2019 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва йому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Під час підготовчого судового засідання обвинуваченому був обраний цей же запобіжний захід, який в подальшому був продовжений.

Відповідно до ч. 3 ст. 377 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва залишити без змін, оскільки обвинувачений ухилявся від досудового розслідування, перебував у розшуку, що свідчить про те, що в подальшому може ухилитись від призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з часу затримання в порядку ст. 208 КПК України.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 22 грудня 2019 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі, починаючи з 22 грудня 2019 року та по дату набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 заподіяну матеріальну шкоду у сумі 39244 (тридцять дев`ять тисяч двісті сорок чотири) грн. 72 коп. та 100 (сто тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також 5 (п`ять) тисяч грн. витрат пов`язаних з наданням правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 заподіяну моральну шкоду у сумі 100 (сто тисяч) грн., а також 5 (п`ять) тисяч грн. витрат пов`язаних з наданням правової допомоги.

Речовий доказ у справі:

автомобіль ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_1 визнаний постановою слідчого СВ Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області від 07 липня 2014 року речовим доказом (т. 1 а.с. 137) та залишений на території спец-стоянки Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області для забезпечення його зберігання, який належить обвинуваченому, конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, - з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілим надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_1