Справа № 464/4715/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1034/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стрілки Перемишлянського району Львівської області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 31 серпня 2020 року про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , погодженого із прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 , задоволено частково.
Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 27 жовтня 2019 року включно.
Визначено розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним в ст. 177 КПК України 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 грн.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 31 серпня 2020 року, змінивши підозрюваному ОСОБА_7 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому у період з 22 год. до 06 год. залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що прокурором не виконано вимог ст.178 КПК України в частині аналізу ризиків, посилання в ухвалі на такі ризики, як переховування від органів досудового розслідування та суду та перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, на його думку, носять загальний характер та не індивідуалізовано стосовно підозрюваного, та зроблено на підставі припущень без документального обґрунтування та підтвердження.

На переконання апелянта, висновок про відсутність у підозрюваного ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, місця роботи, постійного місця проживання, осіб на утриманні зроблена відповідно через припущення прокурора та слідчого та є хибним.

Окрім цього, захисник підозрюваного ОСОБА_7 звертає увагу й на те, що останній зацікавлений в розкритті даного злочину, визнає вину, співпрацює з досудовим слідством, не працює і не має засобів для виплати визначеної слідчим суддею застави.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно зі ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з матеріалами клопотання, 29 серпня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0001281 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

29 серпня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Зокрема, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 29 серпня 2020 року близько о 04 год. він, перебуваючи між будинками №8 та АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, переконавшись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, застосовуючи заздалегідь підготовлений металевий предмет загостреної форми у вигляді стамески, шляхом відчинення кришок люків двох технічних колодязів, проникли в дані колодязі, звідки з кабельної каналізації електрозв`язку таємно викрали майно ЛФ ПАТ «Укртелеком», а саме кабель марки ТПП 100х2х0,32, довжиною 86 м., загальною вартістю 11 868 грн.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується протоколами огляду місця події від 29.08.2020, показами представника потерпілого ОСОБА_12 ; показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, про те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ураховано слідчим суддею і те, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення та перевиховання не став, обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного, тяжкого, корисливого злочину, відповідальність за який передбачено позбавлення волі строком від трьох до шести років, ніде не працює та не має джерела прибутку, що свідчить про його систематичну злочинну діяльність та існування ризику вчинення ним інших корисливих злочинів.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені ризики є суттєвими, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягали підозрюваний та його захисник, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Ураховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Водночас, як вбачається з резолютивної частини оскаржуваної ухвали, у такій зазначено, що закінченням дії даної ухвали є «27 жовтня 2019 року», що є очевидною опискою у році закінчення строку тримання під вартою та таку слід виправити слідчому судді у порядку ст.379 КПК України.

Поряд з тим, вказана описка не є істотною, не вплинула на правильність висновків слідчого судді, а тому не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 31 серпня 2020 року, якою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4