У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.12.2020 Справа №607/21954/20

17 грудня 2020 року
провадження №1-кс/607/9092/2020
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, одруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , на утриманні є малолітня дитина, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді, в рамках кримінального провадження №0000377 від 09.07.2020 року, із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.199 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження за №0000377 від 09 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , який перебував в м. Тернопіль, переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків, виник намір на незаконний збут підробленої іноземної валюти жителям м. Тернополя.
Так, в липні 2020 року ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Тернопіль, у невстановленої особи придбав 10 підроблених банкнот номіналом по 100 доларів США, з метою їх подальшого збуту. Надалі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що придбані ним 10 банкнот номіналом по 100 доларів США, які він зберігав при собі є підроблені, вирішив збути вказані банкноти в м. Тернопіль Тернопільської області.
Надалі, 29 липня 2020 року, близько 17:20 години, ОСОБА_5 , з метою збуту підроблених банкнот прибув на територію АЗС «Автотехсервіс», що по вул. Підволочиське шоссе, 9 в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, де зустрівся із ОСОБА_7 та продовжуючи свої злочинні дії, збув останньому грошові кошти, а саме 10 банкнот номіналом по 100 доларів США кожна із серійними номерами КН 14693419 М, НВ 54243152 L, KB 24493311 M, KB 24493727 M, KB 02920179 A, KB 24493325 M, KC 12506384 A, HB 54243151 L, KB 02920398 A, KH 14693240 M, які виготовлені не на підприємстві, що здійснює випуск грошових знаків.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, а саме збут підробленої іноземної валюти.
16 грудня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, а саме збут підробленої іноземної валюти.
Слідчий вважає, що на даний час виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявністю зазначених ризиків.
Посилаючись на вищенаведене та те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, існування ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, соціальні зв`язки, майновий стан, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали з мотивів, у ньому наведених та просили його задовольнити.
Прокурор зазначила, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України, належним чином обґрунтована, встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому з врахуванням зазначених ризиків, лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 заперечив з приводу клопотання слідчого та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Нормами ч.1 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Положеннями ч. 2 статті 177 цього Кодексу передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.
Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження за №0000377 від 09 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.
16 грудня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, а саме збут підробленої іноземної валюти.
Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України, яке є тяжким злочином, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме:
- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 09.07.2020 року;
- висновком експерта №3/3-325/20 від 28.07.2020 року;
- висновком експерта №3/3-365/20 від 11.09.2020 року;
- протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин". Існування "обґрунтованої підозри" розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.
Згідно усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява № 42310/04).
Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.
Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це та надане суду повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України не є вочевидь необґрунтованою.
Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов"язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилались слідчий, прокурор у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та позицію захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Бессієв проти Молдови" вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він є особою молодого віку, одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно не працює, не має регулярного доходу, раніше не притягувався до відповідальності, на утриманні має малолітню дитину.
З врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено обґрунтованість підозри, існування ризиків встановлених ст.177 КПК України, однак недоведено, необґрунтовано недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, для запобігання вищевказаним ризикам, що доведені у судовому засіданні, під час розгляду клопотання.
Зігдно з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обгрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосуваення більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 злочину, його вік, репутацію, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання та реєстрації, слідчий суддя вважає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Приймаючи до уваги обставин вчинення кримінального правопорушення, поведінку підозрюваного, повне сприяння у здійсненні досудового розслідування та те, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, слідчий суддя вважає, що саме такий запобіжний захід забезпечить в достатній мірі виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Слід також зазначити, що сама по собі тяжкість інкримінованого злочину, не може бути підставою для застосування відносно підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням обставин справи, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони залишати житло у період з 19 год.00 хв. по 09 год. 00 хв. наступної доби.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього на строк не більше двох місяців обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Приймаючи до уваги обставини, за яких було вчинено злочин, характер та наслідки його вчинення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 іншого менш суворого запобіжного заходу, не зможе попередити ризики, встановлені ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 198, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
У клопотанні слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 19 год.00 хв. по 09 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 12 лютого 2021 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язується прибути до місця свого проживання по АДРЕСА_1 у визначений час.

Копію ухвали вручити ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1