Справа № 202/7705/20
Провадження № 1-кс/202/8895/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

21 грудня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001006, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській областіперебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006від 17 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.
18 грудня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001006.
Дане клопотання, відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 18 грудня 2020 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, 17.12.2020 року приблизно в 17 год. 10 хв. по автошляху Н-08 «Бориспіль-Кременчук-Дніпро-Запоріжжя-Пологи-Маріуполь» з боку м. Запоріжжя у напрямку м. Дніпро рухався автомобіль ГАЗ-3302, р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , який під час руху на 424 км + 910 м зазначеного автошляху у Дніпровському районі Дніпропетровської області здійснив наїзд на невстановленого пішохода-чоловіка віком біля 40 років. В результаті наїзду пішоходу спричинені тілесні ушкодження, які призвели до смерті на місці ДТП.

Під час огляду автомобіля ГАЗ-3302, р.н. НОМЕР_1 виявлено механічні пошкодження на ньому від контакту з пішоходом, тобто вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідно до ст.98 КПК України має значення речового доказу.

Автомобіль ГАЗ-3302, р.н. НОМЕР_1 , 2008 рік виписку, колір білий, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаний автомобіль вилучено з місця ДТП та розміщено на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів 1111 «Автоклуб» за адресою: м.Дніпро, вул. Дніпроасталівська, 22К-1.

18.12.2020 року автомобіль ГАЗ-3302, р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001006.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що для встановлення обставин у кримінальному провадженні необхідно проведення судової експертизи технічного стану автомобіля, транспортно-трасологічної експертизи, судово-медичної експертизи для чого експертами має бути досліджений вказаний автомобіль, тому виникає необхідність у його збережені, так як існує загроза його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тобто є підстави передбачені п.1 ч.2 ст.170 КПК України, для накладання арешту.

Наведене зумовило прокурора звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку про невідповідність клопотання прокурора вказаним вимогам кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001006 звертається прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в той же час у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17 грудня 2020 року, що долучений до клопотання, відсутні відомості відносно цього прокурора та таким чином не підтверджено що саме прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001006 та відповідно, ставить під сумніви те, що із клопотанням про арешт майна звернулась уповноважена на це особа.
Слід зазначити, що звернення з клопотанням про арешт майна неналежною особою може в подальшому призвести до визнання доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, недопустимими.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність повернення клопотання прокурору із встановленням йому строку для усунення недоліків строком в сімдесят дві години.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001006 повернути прокурору для усунення недоліків у строк, протягом семидесяти двох годин з моменту отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1