Єдиний унікальний номер справи 185/2871/20
Провадження № 1-кп/185/460/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 від 20 лютого 2020 року, № 0001116 від 24 червня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудка Любешівського району Волинської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, розлученого, працюючого ВАТ «Агросвіт» водієм, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-16 грудня 2010 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської

області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;

-15 лютого 2012 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської

області за ст. 389 ч. 2 КК України до 3 місяців арешту. На підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднано 6 днів арешту за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2010 року, до відбуття визначено 3 міс. 6 днів арешту,

21 травня 2012 року звільнений із Жовтоводської ВК Дніпропетровської області (№ 26) за відбуттям строку покарання;

-05 вересня 2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік,

19 березня 2013 року перегляд вироку Червоногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, відмінено іспитовий строк та направлено до виправної колонії;

-20 березня 2013 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 6 місяців за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2012 року, до відбуття призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

-07 червня 2013 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 рік за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2013 року, до відбуття визначено 3 роки позбавлення волі,

-04 червня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2020 року о 15 год. 10 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території СТО, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський район, с. Богуслав, вул. Лінійна, 1Б, під приводом продажу палива зайшов в салон автобуса д/н НОМЕР_1 , який перебував на території вказаного СТО. На сидінні біля водійського місця в чорній чоловічій сумці ОСОБА_3 побачив грошові кошти і в цей час у нього виник протиправний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна грошових коштів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом, о 15 год. 15 хв., перебуваючи у вказаному пасажирському автобусі, скориставшись тим, що власник майна відсутній і за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу з чорної чоловічої сумки викрав грошові кошти в сумі 3840 грн., що належать ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріального збитку на вказану суму.
ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

23 червня 2020 року, приблизно о 22 год. 12 хв., ОСОБА_3 перебував поблизу магазину «Автозапчастини», розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Лінійна, буд. 1, і побачив, як до вказаного магазину під`їхав автобус «Еталон» ТОВ «Автопромінь», державний номер НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_6 вийшов з автобусу та попрямував до середини вказаного магазину. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, що знаходилось у вказаному автобусі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна з вказаного автобусу, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, ОСОБА_3 підійшов до вищевказаного автобусу, відчинив передні пасажирські двері, проник в салон автобуса, побачив там шкіряну чоловічу сумку чорного кольору. Припускаючи, що у вказаній сумці може знаходитись майно, що становить матеріальну цінність, ОСОБА_3 таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав вказану сумку вартістю 279 грн. 51 коп., що належить потерпілому ОСОБА_6 , в якій знаходились грошові кошти в сумі 1200 грн., банківські картки ОСОБА_6 , особисті документи ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1479 грн. 51 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно; за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та пояснив, що дійсно 20 лютого 2020 року о 15 год. 10 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території СТО у с. Богуслав Павлоградського району, з метою продажу палива зайшов до автобусу, де на сидінні біля водійського місця з чорної чоловічої сумки таємно викрав грошові кошти в сумі 3840 грн. 23 червня 2020 року, приблизно о 22 год. 12 хв., він перебував біля магазину «Автозапчастини», розташованого по вул. Лінійній в м. Павлограді, до якого під`їхав автобус, водій якого вийшов з автобусу та попрямував до магазину. В цей час він підійшов до автобусу, в якому відчинив передні пасажирські двері та проникнув всередину, звідки викрав шкіряну чоловічу сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1200 грн., банківські картки та особисті документи. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутність.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України нетяжкий та тяжкий злочини, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушння та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, яка передбачає, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, у вигляді позбавлення волі.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

Кримінальні правопорушення, які передбачені ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 20 лютого 2020 року та 23 червня 2020 року, тобто, в період іспитового строку, призначеного вищезазначеним вироком суду від 04 червня 2019 року.

Частиною першою ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити за правилами ст. 71 КК України у вигляді позбавлення волі.Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 19/104-17/2/12.1/376 від 28 липня 2020 року в сумі 653 грн. 80 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років років 6 (шести) місяців позбавлення волі,

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2019 року та призначити ОСОБА_3 , за сукупністю вироків, остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 10 серпня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. на користь держави.

Речові докази:

-шкіряну чоловічу сумку чорного кольору разом з майном, а саме: паспорт

громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ідентифікаційний код, закордонний паспорт, військовий квиток, водійське посвідчення, зв`язка ключів, грошові кошти в сумі 1100 грн., банківські картки у кількості 4 шт., лікарські свідоцтва на ім`я ОСОБА_6 , передані ОСОБА_6 на зберігання під розписку залишити останньому за належністю;

-DVD-R диск, на якому зафіксовано факт причетності ОСОБА_3 до крадіжки

сумки з матеріальними цінностями з автобусу «Еталон», д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-грошові кошти в сумі 3490 грн., передані ОСОБА_5 на зберігання під розписку залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Суддя: ОСОБА_1