УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , подану в порядку ст.303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, в якій скаржник просить зобов`язати слідчого Київського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001682 розглянути по суті заяву ОСОБА_3 від 08.09.2020 року про залучення останнього до провадження в якості потерпілого та ознайомлення з матеріалами справи, та винести відповідну постанову, яку надіслати ОСОБА_3 у встановлений законом строк.

В судове засідання скаржник не з`явився, надіславши заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчим до початку розгляду скарги було надано лист № 37-Г 2566 від 19.09.2020 року, яким повідомлено ОСОБА_3 про те, що заява ОСОБА_3 про залучення останнього в якості потерпілого розглянута та рішення про визнання ОСОБА_3 потерпілою стороною у кримінальному провадженні № 0001682 буде прийняте у разі встановлення та доведення відповідних фактів.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.1 та п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

- бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

- рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 звернувся до слідчого з заявою про залучення останнього до провадження в якості потерпілого, в якій фактично одночасно виклав клопотання про ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, в своїй скарзі, поданої до суду, ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого Київського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001682 розглянути по суті заяву ОСОБА_3 від 08.09.2020 року про залучення останнього до провадження в якості потерпілого, посилаючись на бездіяльність слідчого.

Однак, діючим КПК України не встановлено строк розгляду заяви про визнання особи потерпілою, а лише зазначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, при звернення до слідчого судді, ОСОБА_3 не оскаржує рішення слідчого про відмову у визнанні його потерпілим.

Щодо клопотання ОСОБА_3 про ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження, яке міститься в його заяві слідчому, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Так, виходячи з досліджених слідчим суддею матеріалів скарги, слідчий суддя вважає, що на момент одночасного із заявою звернення з клопотанням, яке підлягає розгляду в порядку ст.220 КПК України, ОСОБА_3 не мав статусу потерпілого, та не мав іншого статусу, відповідно до якого мав право на звернення до слідчого з клопотаннями про в порядку ст.220 КПК України.

Керуючись ст.ст.303-309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, поданої в порядку ст.303 КПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1