Пр-ня по справі № 1-кп/521/1302/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3
за участю обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за №0000926 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Великовеселе, Врадіївського району, Миколаївської області; з середньою освітою; не одруженого; офіційно не працевлаштованого; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого: 05.09.2017 року Київським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2017 року за ч.3 ст. 185 КК України, повторно, 27.08.2020 року о 04 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, переліз через паркан та проник до подвір`я будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав газонокосарку Grunhelm EM-6118B, завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 533 гривні 67 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав та відмовився від дачі показів.

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- ОСОБА_4 затриманий 27.08.2020 року та 29.08.2020 року у відношенні нього був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (протокол про затримання від 27.08.2020 року, ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2020 року);

- газонокосилка Grunhelm EM-6118B, ринкова вартість якої 533 гривні 67 копійок, визнана речовим доказом за кримінальним провадженням, на неї накладено арешт та повернуто потерпілому (постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.09.2020 року, ухвала про арешт майна від 10.09.2020 року, висновок експерта №651ТГ від 04.09.2020 року, зберігальна розписка від 21.09.2020 року; фотокартки та скріншоти на яких зображена газонокосилка з мережі Інтернет);

- слід пальця руки розмірами 16х18 мм. на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 29х35 мм. залишений безіменним пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 (висновок експерта №1133-Д від 08.09.2020 року);

- вартість процесуальних витрат за кримінальним провадженням, пов`язана із залученням експерта, складає 1634 гривні 50 копійок (довідки);

- обвинувачений раніше судимий та вылбув покарання за попереднім вироком (вимога від 04.09.2020 року; довідка).

Інших доказів сторони не надавали.

При цьому суд керується рішенням ВС (справа №521/11693/16-к провадження №51-380 км 17), відповідно до якого суд може вимагати від сторони обвинувачення надання доказів у разі неможливості встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України та які необхідно встановити відповідно до вимог ст. 347 КПК України.

В даному випадку у формуванні обвинувачення, яке визнано доведеним та на підставі наданих сторонами доказів суд встановив всі відомості відповідно до вимог ст. 374 КПК України та в такому випадку ані законодавець, ані позиція ВС, ані загальні засади кримінального провадження не зобов`язує суд вимагати від прокурора надання додаткових доказів на підтвердження правової позиції.

Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивності (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України), а також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини забороняє вимагати від сторін подання доказів на підтвердження правової позиції та вимагає від суду прийняття рішення на підставі наданих доказів. Під час розгляду кримінального провадження це рішення про визнання особи виправданою або визнання особи винуватою.

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_4 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд встановлює обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд встановлю обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

В данном випадку сторона обвинуваченя та захисту в судових дебатах висловили однакову думку щодо виду та розміру покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому. Потерпілий будучи обізнаним про час та дату судового засідання в суд не з`явився, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності.

При визначені виду та міри покарання, суд також враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК відноситься до категорії тяжких злочинів; особу винного, а саме його вік 22 роки та соціальне положення не одружений; мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК у вигляді позбавлення волі, відповідно до узгодженої думки сторін.

З урахуванням призначеного покарання, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Також, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.09.2020 року, а речові докази, відповідно до ст. 100 КПК України вважати повернутими.

Відповідно до ст. 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати з моменту проголошення вироку, а саме з 16.12.2020 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме з 27.08.2020 року по набрання вироком законної сили.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.09.2020 року скасувати.
Речові докази вважати повернутими.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1634 гривні 50 копійок.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1