Справа № 459/2461/20
Провадження № 1-кп/459/167/2021
УХВАЛА

судового засідання

12 січня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді клопотання прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , про продовження у кримінальному провадженні за № 0000569 від 04.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, ч.3 ст.185 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 в судовому засіданні 12.01.2021 року подав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, зокрема востаннє засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області 29.10.2019 року за ч.2 ст. 185 КК України, ч.3ст.15,ч.2 ст.185 КК України до 2 років 5 місяців обмеження волі, 04.08.2020 року в період часу з 15:30 год. по 16:00 год., знаходячись в магазині «Аврора», який розташований за адресою: Львівська обл., м. Червоноград, вул. Шептицького, 12, діючи повторно, маючи прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, відкрито, намагався викрасти із торгового залу вказаного магазину непродовольчі товари, а саме: корм для декоративних гризунів марки «hobby meal» «Ласунчик медовий» вагою 600 г., набір кульок для пістолета «Граната», набір резинок силіконових в пакеті 1 уп., брелок «Сова» срібного кольору із червоними очима, резинку-тримач із гачками 1м., браслет на зав`язки зелено-рожевого кольору, браслет «Червона нитка», вітамін С зі смаком апельсина, 50 шт., шкарпетки сірого кольору із малюнком, рушник кухонний мікрофібру з петлею 40 см., гумку із зображенням поперечного перерізу ківі. Перебуваючи у торговому залі магазину, ОСОБА_4 , взяв із стелажу вищевказані речі та помістив їх до рюкзака чорного кольору, який знаходився у нього на плечі.
В подальшому, ОСОБА_4 , маючи непродовольчі товари в рюкзаку, пройшов повз касу магазину в сторону до виходу, не оплативши за даний товар, однак перед виходом з магазину був зупинений продавцем-касиром ОСОБА_7 і повідомлений про необхідність розрахунку за товар, який ОСОБА_4 поклав до свого рюкзака, проте останній на законні вимоги ОСОБА_7 не відреагував, та усвідомлюючи, що його дії переросли із таємного у відкритий характер викрадення, попрямував на вихід, де був затриманий працівниками даного магазину. При цьому, при затриманні з метою уникнення від відповідальності та зникнення з місця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 намагався застосувати насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме витягнув правою рукою із правої кишені штанів предмет, схожий на ніж, однак не встиг ним скористатись, так як даний предмет був вирваний із рук ОСОБА_4 продавцем магазину «Аврора» ОСОБА_8 таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.15, ч.2 ст.186 КК України.
Окрім цього, 03.08.2020 року близько 06 год 49 хв ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи умисел направлений на викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом проникнення, перелізши через паркан на огороджену територію домоволодіння належного ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , яка являється сховищем, заволодів двома керамічними садовими статуетками у формі гриба та керамічною садовою статуеткою у формі лелеки, належним ОСОБА_9 та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій в розмірі 595 гривень, таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Вказує, що обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження, а також наявні ризики, що дають підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, зазначає, що ОСОБА_4 не з`явився для відбування покарання по вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 29.10.2019 р., яким був засуджений за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років 5 місяців обмеження волі, що на думку прокурора свідчить про системне вчинення останнім майнових кримінальних правопорушень та зневажливе ставлення до законодавства України, уникнення останнім кримінальної відповідальності та асоціальну поведінку.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, пославшись на доводи, що викладені у такому.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення такого з посиланням на відсутність мотивування клопотання та недоведеність ризиків і пред`явленого обвинувачення. Крім того вказують, що обвинувачений за ст.185 КК України визнає вину повністю, а за ст.186 КК України частково, що виключає уникнення відповідальності.
Заслухавши сторін, оглянувши матеріали клопотання, суд прийшов до висновку про задоволення такого, виходячи з наступного.
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 22.09.2020 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, починаючи з 22.09.2020 року до 21.11.2020 року включно.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
За змістом частини третьої ст. 199 КПК України суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.
Як зазначає Конституційний суд в рішенні № 1-р/2017 від 23 листопада 2017 року у справі № 1-28/2017 «За конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України» обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути. Продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою "ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом".
Наведені прокурором у клопотанні та додатках до нього інформація і факти, на думку суду, є достатньо переконливими і дають підстави вважати, що існує обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_4 кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, ч.3 ст.185 КК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосований за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений КПК України. Наразі продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 є раніше судимою особою за вчинення злочинів проти власності, хоча і має постійне місце проживання на території м.Червонограда Львівської області, але неодружений, не має сім`ї, на час затримання офіційно не працював, що свідчить про те, що обвинувачений не має на волі соціально струмуючих факторів, обвинувачується у вчинені тяжкого умисного злочину, на даний час судовий розгляд даного провадження триває, в суді не заслухані покази свідків, обвинуваченого, не досліджені документи, тому суд вважає, що наразі існують та не відпали ризики незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків, з метою зміни їх показів у суді, вчиненням ним іншого кримінального правопорушення, а також переховування ним від суду.
Крім цього, у своїй сукупності об`єкт посягання злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 ; обставини та характер вчинення останнього, вид і тяжкість кримінально-правової санкції за інкриміноване діяння; вік та стан його здоров`я; сімейний стан; неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності за злочини проти власності; небажання відбувати покарання призначене вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 29.10.2019 р. за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років 5 місяців обмеження волі, що супроводжується неприбуттям останнього до місця відбування покарання у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідків; 3) продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином, суд вважає, що встановлені судом обставини у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення з урахуванням характеру протиправних дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , який 29.10.2019 року притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та був засуджений за їх вчинення, не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, вказують на обґрунтованість продовження застосованого до обвинуваченого саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому суд дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити.
Стороною захисту не спростовано доводи прокурора щодо наявних ризиків та не подано відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
При цьому, у відповідності до ст. 183 КПК України суд вважає можливим визначити обвинуваченому заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 400 грн.
Керуючись ст. ст. 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, починаючи з 12.01.2021 року до 12.03.2021 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). (Отримувач коштів: ТУ ДСА України в Львівській області. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26306742. Банк отримувача: Державна казначейська служба України м.Київ. Код банку отримувача (МФО) 820172. Рахунок отримувача: UA0000757.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Львівській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Червоноградський міський суд Львівської області.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати на виклики слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 7-ми діб з часу її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1