Справа № 309/3425/20
Провадження № 1-кп/309/689/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Хуст обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000819 від 08.12.2020 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Хуст Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , освіта вища, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 за попередньою змовою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, як співвиконавці, керуючись єдиним умислом, шляхом обману та зловживання довірою, заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 1500 доларів США - в перерахунку на національну валюту України, згідно курсу Національного Банку України становить 40 785 грн., 3000 євро - в перерахунку на національну валюту України, згідно курсу Національного Банку України становить 88 680 грн. 28 тис. грн., а всього на загальну суму 157 465 грн., що завдало потерпілій ОСОБА_5 значної шкоди, при наступних обставинах.

Так, 14.03.2020 ОСОБА_5 в соціальній мережі FACEBOOK познайомилась з ОСОБА_7 , який представився особою на ім`я ОСОБА_9 та запропонував їй зустрітись.

Приблизно о 17 год. 30 хв. 20.03.2020 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зустрілись в кафе на автозаправці АЗС «БРСМ» на об`їзній дорозі в м. Хуст, де ОСОБА_7 представився їй як особа на ім`я ОСОБА_10 , та в подальшому, діючи умисно, повторно, з метою заволодіння майном ОСОБА_5 , увів потерпілу в оману, повідомивши їй неправдиву інформацію, що начебто він займається продажем дорогоцінного металу паладій, продемонструвавши при цьому ОСОБА_5 металевий дріт довжиною 15 см. сріблястого кольору, (який попередньо ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_7 нарізав на частини однакової довжини) видаючи його за дорогоцінний метал «паладій», та запропонував ОСОБА_5 заробити грошові кошти, шляхом купівлі продажу нею вказаного «дорогоцінного металу», мотивуючи свою пропозицію тим, що він її пожалів через її важкий матеріальний стан і вона йому сподобалась, на що ОСОБА_5 погодилась.

Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_5 , а саме грошовими коштами, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 30.03.2020 близько 09 год., запропонував ОСОБА_5 зустрітися о 21 год. на в`їзді в м. Тячів, Тячівського району, Закарпатської області, біля супермаркету «Silverland»» та придбати для подальшої реалізації «товар» на що ОСОБА_5 , сприймаючи пропозицію ОСОБА_7 як правдиву, погодилась.

30.03.2020 р. о 20 год.00 хв. ОСОБА_5 , на власному автомобілі «HUNDAI Santa Fe» поїхала в м.Тячів до супермаркету «Silverland», де приблизно о 21 год. зустрілась з ОСОБА_7 та продавцем «дорогоцінного металу» ОСОБА_8 , який представився потерпілій ОСОБА_5 на ім`я « ОСОБА_11 ».

ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , передав ОСОБА_5 пакунок білого кольору в якому знаходились металеві дроти сріблястого кольору, однаковою довжиною 15 см, вагою 1 кг, які ОСОБА_8 видавав за дорогоцінний метал «паладій», хоча чітко усвідомлював, що металеві дроти не є дорогоцінним металом, а являються звичайними дротом, який використовується в господарських (будівельних) та побутових потребах, будь-якої матеріальної цінності не мають та згідно висновку експерта №13/1231 від 12.08.2020 виготовлені зі сплаву на основі нікелю системи нікель-хром з домішками мангану та заліза і до благородних металів не відноситься. Отриманий металевий дріт ОСОБА_5 помістила до свого автомобіля «HUNDAI Santa Fe».

За вказаний металевий дріт, ОСОБА_5 передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 600 дол. США, який, в свою чергу, передав їх ОСОБА_8 .

В подальшому, 02.04.2020, ОСОБА_7 зателефонував за допомогою програми Viber ОСОБА_5 та повідомив, що придбаний нею «товар» необхідно 03.04.2020, о 08 год. 00 хв. передати в м. Львів на зупинці біля торгівельного центру King Cross Leopolis (АШАН), покупцю на ім`я « ОСОБА_12 » (в дійсності ОСОБА_6 ), який заплатить за нього 2000 дол. США.

Прибувши в обумовлений день в м. Львів о 8 год. 00 хв. до ОСОБА_5 ніхто не підійшов. Зателефонувавши о 9 год. 00 хв. ОСОБА_7 , останній наказав ОСОБА_5 чекати його на зупинці. Прибувши о 13 год. 03.04.2020 на автомобілі, що надає послуги таксі, на зупинку біля торгівельного центру King Cross Leopolis (АШАН), ОСОБА_7 наказав ОСОБА_5 їхати в інший торгівельний центр, назву та місцезнаходження якого ОСОБА_5 не запам`ятала, де на неї вже чекає особа на ім`я « ОСОБА_12 » (в дійсності ОСОБА_6 ), який має забрати від неї «товар», а їй віддати за нього 2000 дол. США.

Приїхавши на нове місце біля супермаркету в м. Львів та почекавши « ОСОБА_13 » до 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 по телефону повідомив ОСОБА_5 щоб остання їхала додому, так як « ОСОБА_12 » не знайшов кошти.

08.04.2020 потерпілій ОСОБА_5 зателефонував « ОСОБА_11 » ( в дійсності ОСОБА_8 ) та повідомив, що 09.04.2020 вона може забрати наступну партію «товару» на тому самому місці і ту саму годину, тобто біля супермаркету Silverland в м. Тячів о 21 год.

Після чого, потерпілій ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 , та також повідомив їй про необхідність прибути в м. Тячів до супермаркету Silverland, де « ОСОБА_11 » (в дійсності ОСОБА_8 ) передасть їй 800 або 900 грам «товару» за який їй потрібно буде розрахуватися.

09.04.2020, приблизно о 21 год. ОСОБА_8 , продовжуючи злочинні дії, діючи умисно, шляхом обману та зловживання довірою, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в м. Тячів біля супермаркету «Silverlend», передав ОСОБА_5 в пакунку металеві дроти сріблястого кольору, довжиною 15 сантиметрів, вагою 1 кг., які видавав за дорогоцінний метал - паладій, хоча достовірно знав що вказані дроти дорогоцінним металом не являються та будь-якої матеріальної цінності не мають, отримав від ОСОБА_5 , шляхом обману, 2000 ЄВРО.

10.04.2020 р. ОСОБА_5 , за вказівкою ОСОБА_7 , відвезла на власному автомобілі, зазначений «товар» в м. Львів, де на автомобільній стоянці біля ТЦ King Cross Leopolis (АШАН), приблизно о 12 год. 30 хв., який передала особі на ім`я ОСОБА_12 ( в дійсності ОСОБА_6 ), який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак грошові кошти ОСОБА_5 не отримала, оскільки особа на ім`я ОСОБА_12 (в дійсності ОСОБА_6 ) повідомив, що переданий нею «товар» (металеві дроти) має пройти експертизу.

Продовжуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_5 групою осіб за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_6 діючи умисно, протягом дня 10.04.2020 р. вводив в оману ОСОБА_5 повідомляючи неправдиву інформацію про необхідність очікування висновку експертизи. На неодноразові дзвінки до ОСОБА_7 , останній запевняв ОСОБА_5 про правильність дій ОСОБА_6 та необхідністю очікування висновку експертизи.

Проте, в кінці дня 10.04.2020 р. ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що висновок експертизи буде лише 13.04.2020 р. Зателефонувавши до ОСОБА_7 , останній наказав ОСОБА_5 їхати додому.

Продовжуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_5 , а саме грошовими коштами, шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 14.04.2020 о 08 год. 00 год. зателефонував ОСОБА_5 та повідомив про необхідність знайти грошові кошти для придбання у особи на ім`я « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_8 ) чергової партії дорогоцінного металу «паладій» в другій половині дня 14.04.2020 на автозаправці «БРСМ» на об`їзній дорозі в м. Хуст.

В подальшому, ОСОБА_8 продовжуючи злочинний умисел спрямований на заволодіння майном ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи умисно, у вказаному місці, отримав грошові кошти від ОСОБА_5 в сумі 1000 ЄВРО, 900 дол. США, 28 тис. грн. та золотий ланцюжок з хрестиком, а взамін передав ОСОБА_5 пакунок з металевими дротами сріблястого кольору, довжиною 15 см., вагою 1700 грамів.

Після чого, ОСОБА_5 , за вказівкою отриманою від ОСОБА_7 у телефонному режимі за допомогою програми Viber, 15.04.2020 о 09 год. 00 хв. прибула в місто Львів до автомобільної стоянки біля ТЦ King Cross Leopolis (АШАН), з метою передачі особі на ім`я « ОСОБА_12 » ( ОСОБА_6 ), чергової партії металевих дротів, які вона сприймала під дією обману як дорогоцінний метал «паладій», де о 15 год. 00 хв. до неї підійшов ОСОБА_6 забрав металеві дроти і, діючи умисно, обманюючи потерпілу, повідомив що їй необхідно знову очікувати на висновок експертизи до 21 години, а після чого він передасть їй грошові кошти за цю партію, а також за всі попередні партії металевих дротів, які вона вважала дорогоцінним металом «паладій», хоча жодних намірів надавати ОСОБА_5 які-небудь грошові кошти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не мали та відповідно жодних грошових коштів ОСОБА_5 не отримала.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

08.12.2020 року між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000819 та обвинуваченим ОСОБА_6 , була укладена угода про визнання винуватості, в якій сторони погодилися на призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладені угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник підтримав думку прокурора та обвинуваченого, просив угоду затвердити.

Судом з`ясовано, що і потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 08.12.2020 року угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив зазначене кримінальне правопорушення та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , оскільки умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити згідно ст.ст. 124, 126 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 374, 376, 474, 475 КПК України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 грудня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000819 від 08.12.2020 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 700 /тисячу сімсот/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 2615,20 гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя

Хустського районного суду ОСОБА_1