КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 22 вересня 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 червня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іультін Магаданської області Російської Федерації, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209 КК України,

за участю: прокурора захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та існування ризику переховування від органів досудового розслідування, оскільки встановлено, що підозрюваний протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування та перебуває у державному та міжнародному розшуку.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 червня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Захисник вважає вказане рішення слідчого судді незаконним та необґрунтованим, таким що не відповідає нормам діючого КПК України, та обставинам викладеним у клопотанні, що було прийнято з порушенням норм процесуального права.

Автор апеляційної скарги посилається на порушення вимог КПК України про територіальну підсудність. При цьому вказує, що на титульному аркуші клопотання, на офіційному бланку Державного бюро розслідувань, слідчим було зазначено адресу за якою нібито знаходиться орган досудового розслідування, а саме: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2. Однак, стороною захисту до слідчого ОСОБА_8 , який звертався до слідчого судді із клопотанням було направлено клопотання в межах даного досудового розслідування за адресою: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, яке повернулось не будучи врученим з причин незнаходження за даною адресою отримувача та відміткою Кабінету Міністрів України «До СКМУ не відноситься». В той час як повторне направлення зазначеного клопотання за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15 до отримувача надійшло, та адвокатом отримана відповідь слідчого ОСОБА_8 на бланку Державного бюро розслідувань, на якому цього разу була зазначена адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15 з пропозицією прибути за даною адресою для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000890, від 14 червня 2019 року та отримання запитуваної інформації і копій процесуальних документів, що мало відбутися у службовому кабінеті № 211.

Зазначене вище свідчить про те, що орган досудового розслідування, у провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження, а саме перший слідчий відділ Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань знаходиться не за адресою: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, а фактично знаходиться і проводить досудове розслідування за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що відноситься до території Шевченківського району міста Києва, тобто перебуває під територіальною юрисдикцією Шевченківського районного суду міста Києва.
Захисник стверджує, що в чинному КПК України і зокрема в статті 132 цього Кодексу, під словами «до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування» мається на увазі не адреса розташування органу, як юридичної особи, а саме адреса за якою орган фактично знаходиться і здійснює свою процесуальну діяльність у вигляді проведення досудового розслідування.
Вказує, що чинна редакція ч. 2 ст. 132 КПК України чітко визначає, що клопотання про застосування заходів забезпечення у кримінальному провадженні повинні бути подані слідчими та розглянуті слідчими суддями того суду у межах територіальної юрисдикції, якого фактично знаходиться орган досудового розслідування та фактично здійснюється досудове розслідування, не зважаючи на те за якою адресою даний орган зареєстрований як юридична особа.
Зазначена правова позиція неодноразово була підтвердженою і існуючою судовою практикою, в тому числі і рішеннями колегій суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду.
Також захисник посилається на відсутність правових підстав для розгляду клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку, визначеному ч. 6 ст. 193 КПК України.
Зазначене клопотання було розглянуто без повідомлення та без фактичної участі у ньому самої особи про обрання запобіжного заходу якій вирішувалось питання, а саме: ОСОБА_6 .
За діючими нормами КПК України, такий порядок розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливий лише за правилами ч. 6 ст. 193 КПК України
Сторона захисту вказує і на не доведення прокурором наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Посилається на те, що слідчий у своєму клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою акцентував увагу на тому, що повідомлення про підозру не було вручено ОСОБА_6 через не встановлення його місцезнаходження, проте, як вказує захисник, це не відповідає дійсності.
Захисник вказує, що в тексті клопотання, слідчий фактично спростовує те, що станом на 27 вересня 2019 року йому не було відомо місцезнаходження ОСОБА_6 , оскільки зазначає, про те, що ним було встановлено, що 25 вересня 2019 року ОСОБА_6 звернувся до лікувального закладу у Швейцарії. На зазначеному вище листі, що був наданий слідчому ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_6 була вказана не лише інформація щодо причин звернення ОСОБА_6 до лікувального закладу, а й також були зазначені і назва лікувального закладу та його фактична адреса розташування.
Отже слідчий будучи повідомленим і достовірно знаючи про те, де саме перебуває ОСОБА_6 не вжив жодних заходів, направлених на належне вручення повідомлення про підозру останньому, повідомлення та роз`яснення його процесуальних прав та обов`язків, обмежившись формальним його направленням на адресу реєстрації та проживання при цьому навіть не отримавши підтвердження того, що вказаний документ був отриманий адресатом і ознайомлений з його змістом у визначений КПК України спосіб.
Тим самим, слідчий порушив вимоги ст.ст. 135, 136 КПК України та не довів, факту, того, що ним було вжито всіх заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Так само, слідчим та прокурором не було доведено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 27 вересня 2019 року є обґрунтованим, оскільки в тексті самого клопотання та в доданих до нього матеріалах не міститься жодного свідчення і жодного доказу того, що безпосередньо інкримінується ОСОБА_6 .

На думку сторони захисту, факт того, що ОСОБА_6 не з`явився на виклики слідчого не вказує на те, що він ухилявся від органів досудового розслідування, а вказує лише на факти неналежного і такого що не відповідають вимогам КПК України викликів особи для проведення слідчих, процесуальних дій.
Крім того, захисник вказує на не доведення прокурором факту оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук.

Для твердження того, що особа перебуває в міжнародному розшуку не достатньо лише постанови слідчого чи прокурора про те, що особа у такий міжнародний розшук оголошена, оскільки така постанова не є документом, що зобов`язує правоохоронні органи всіх країн світу негайно її виконувати та здійснювати оперативні заходи щодо розшуку особи та її затримання. Для того щоб особа дійсно перебувала у міжнародному розшуку, дані про неї мають бути внесені до реєстру осіб, які розшукуються Інтерполом. Мова йде про так зване «Червоне повідомлення».Однак, єдиний документ, який був долучений до матеріалів клопотання був лист, яким ДБР звернулось до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України щодо оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук, разом з тим листа, щодо результатів розгляду такого звернення до матеріалів клопотання приєднано не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 14 червня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000890, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

У даному провадженні ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 складено 27 вересня 2019 року, однак не вручено внаслідок не встановлення його місцезнаходження.

12 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_6 заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» № 14/135 та оголошено його у державний розшук.

Постановою слідчого від 04 листопада 2019 року ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

03 червня 2020 року скеровано відповідні матеріали в робочий апарат Укрбюро Інтерполу Національної поліції України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 травня 2020 року скасовано згадану ухвалу слідчого судді.

27 травня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали визначено до 27 листопада 2020 року.

04 червня 2020 року слідчий першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 10 червня 2020 року клопотання слідчого задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_6 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209 КК України.

На підставі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Крім того, слідчим суддею обґрунтовано визнано доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_6 протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування та перебуває у державному та міжнародному розшуку.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук, про що виноситься окрема постанова.

Отже, чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа оголошена в розшук, однак регламентує, що про оголошення розшуку має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України).

Факт перебування ОСОБА_6 у міжнародному розшуку був предметом судового контролю під час вирішення питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу 10 червня 2020 року, у ході якого вивчено долучені прокурором підтверджуючі зазначеним обставинам документи, зокрема, постанову слідчого від 04 листопада 2019 року про оголошення у міжнародний розшук ОСОБА_6 , та супровідний лист про скерування відповідних матеріалів в робочий апарат Укрбюро Інтерполу Національної поліції України (т. 5 а.п. 110-119, 195).
Вищевказані документи, колегія суддів у даному конкретному випадку вважає належними доказами міжнародного розшуку в розумінні вимог ч. 6 ст. 193 КПК України. При цьому колегія суддів враховує і те, що в матеріалах судового провадження відсутні докази того, що ОСОБА_6 не перебуває у міжнародному розшуку.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є надуманими, оскільки спростовуються матеріалами судового провадження і протилежного стороною захисту не доведено.
Посилання сторони захисту на порушення правил територіальної підсудності при розгляді клопотання слідчого, є безпідставними, зважаючи на те, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи Центрального апарату Державного бюро розслідувань є: м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 12/2, тобто Центральний апарат Державного бюро розслідувань, і відповідно Головне слідче управління Державного бюро розслідувань, як орган досудового розслідування перебувають у Печерському районі міста Києва.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, яка ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 червня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/23277/20-к Справа №11-сс/824/3376/2020 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1