Справа № 211/3850/20
Провадження № 1-кп/211/674/20
У Х В А Л А
іменем України
01 жовтня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувають кримінальні провадження № 0000762 та 0000807 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, які об`єднанні в одне провадження ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.08.2020 року з присвоєнням єдиного судового номеру 211/3850/20.
01.10.2020 року до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло кримінальне провадження № 0001342 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України ( судова справа № 211/5731/20).
У відповідності до змісту положень ч.1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
Вислухавши думку сторін, які не заперечували проти об`єднання вказаних кримінальних проваджень, суд, вважає за можливе об`єднати вказані кримінальні провадження в одне провадження.
Крім того прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що до спливу продовженого строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дане кримінальне провадження не може бути завершене, а обвинувачений, який раніше судимий та обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, залишаючись на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти продовження тримання під вартою та просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Керуючись приписами ч.3 ст.331 КПК України, приймаючи до уваги те, що до спливу продовженого строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дане кримінальне провадження не може бути завершене, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, не працює, крім того він не має постійного місця проживання та реєстрації, тому має місце ризик ухилення його від явки на виклики до суду, вчинення ним інших правопорушень, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Крім того, продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Вищевказані обставини, на думку суду, є достатнім приводом для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ..
При цьому, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Суд також бере до уваги, що тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України суд вважає за необхідним визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави в межах передбачених ст. 182 ч.2 КПК України з покладенням на нього обов`язку повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст.ст. 217, 331, 334 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Кримінальні провадження № 0000762 та 0000807 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, (судовий номер 211/3850/20), об`єднати в одне провадження з кримінальним провадженням № 0001342 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України ( судова справа № 211/5731/20) та слухати їх в одному провадженні, присвоївши єдиний судовий номер 211/3850/20.
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на шістдесят днів, а саме до 29 листопада 2020 року включно.
Визначити розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 43940 ( сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень, в разі сплати якої вважати обраним ОСОБА_4 запобіжний захід заставу.
В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 діб з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1