Провадження: № 1-кп/484/115/21
Справа: № 484/2457/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2021 року м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001393 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, маючого на утриманні малолітню доньку 2010 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
у відсутність потерпілого - ОСОБА_5 (заява)
встановив:
18.05.2020 близько 16:00 години ОСОБА_5 знаходився по вулиці Перемоги в м. Первомайську Миколаївської області та проходив повз будинок де проживає ОСОБА_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Проходячи повз територію вищезазначеного домогосподарства, на подвір`ї, ОСОБА_5 помітив ОСОБА_3 та покликав його для розмови. Під час розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , яка відбувалась поза межами території домогосподарства (на території вулиці), на грунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізовуючи даний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи протиправний характер своїх дій, з мотиву особистої неприязності, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та тримаючи ніж в своїй правій руці умисно почав розмахувати ним перед ОСОБА_5 з метою спричинення йому тілесних ушкоджень. Намагаючись попередити протиправні дії ОСОБА_3 , ОСОБА_5 виніс перед собою свою ліву руку. Усвідомлючи свої протиправні дії, бажаючи настання негативних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_3 наніс йому ножем, який знаходився в його правій руці, один удар в кість лівої руки ОСОБА_5 . Після чого з місця події зник, зайшовши на територію домогосподарства, в якому проживає.
Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівої кисті, що згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_6 , не заперечуючи фактичних обставин справи, визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що усвідомлює протиправність своїх дій та шкодує про вчинене.
Крім власного визнання вини, обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування, які підтверджують його винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, добровільність його позиції не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, в котрій зазначено, що останній просить розглядати справу без його участі в зв`язку із зайнятістю на роботі за межами Миколаївської області, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має та просить призначити міру покарання обвинуваченому на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, керуючись ст. 325 КПК України, суд вирішив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого.
Проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку та вважає, що органами досудового розслідування його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України. Характер дій ОСОБА_3 встановлених судом, свідчать про умисний характер його дій, направлених на умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризуються посередньо, є не працевлаштованим, має на своєму утриманні малолітню доньку, вперше притягається до кримінальної відповідальності.
При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, визнає обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття та не знаходить обставин, які обтяжують покарання.
Враховуючі особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те що, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень, є покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої за вчинений кримінальний проступок, та з урахуванням положень загальної норми ч.2 ст. 53 КК України, а саме в розмірі 70 (семидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні
Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі семидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: