Справа № 204/3629/18
Провадження № 1-кп/204/95/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2020 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровську, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30 липня 2015 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі;
- 06 жовтня 2015 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді одного року двох місяців позбавлення волі, звільнений 22 липня 2016 року за відбуттям строку покарання;
-20 грудня 2016 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном три роки, яке ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року було скасовано із направленням засудженого для відбування призначеного покарання, звільнений 03 лютого 2020 року за відбуттям стоку покарання;
- 29 липня 2020 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитом строком 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопрушеннь, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_5 , раніше судимий, за вчинення злочинів проти власності, судимість у встановленому порядку не погашена та не знята, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив новий умисний злочин проти власності.
Так ОСОБА_5 , 29 квітня 2018 року приблизно о 10:20 годині прибув до магазину продуктів «Сільпо 211» ТОВ «Сільпо-фуд», який розташований за адресою: м. Дніпро вул. Новокримська, З-А, де знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що вчиняє злочин повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно, з метою наживи, викрав чуже майно, що належить ТОВ «Сільпо-фуд», а саме: три плитки шоколаду «Корона» 90 г, вартість за одну одиницю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1547/18 від 17.05.2018, становить 32,20 грн., дві плитки шоколаду «Roshen» 90 г, вартість за одну одиницю становить 25,98 грн., чотири слайси сиру «Комо Російський» 50% 150 г, вартість за одну одиницю становить 35,51 грн., три пачки масла «Яготинське» 82,5% 200 г, вартість за одну одиницю становить 46,70 грн. Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1547/18 від 17.05.2018 року, загальна ринкова вартість викраденого майна станом на момент вчинення злочину становить 430 гривень 70 копійок. При цьому, поклав вищевказане майно у внутрішні кармани одягнутих на нього жилеті та піджаку, після чого, не сплативши вартість зазначеного товару, таємно проніс його через касову зону магазину і попрямував до виходу, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак не отримав можливості розпорядитися майном, що належить TOB «Сільпо-фуд», з причин, які не залежали від його волі, так як при виході з магазина був затриманий працівниками служби охорони магазину «Сільпо 211» ТОВ «Сільпо-фуд». Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1547/18 від 17.05.2018 року, заподіяв ТОВ «Сільпо-фуд» майнову шкоду у розмірі 430,70 гривень.
Після чого, ОСОБА_5 направився до касової зони супермаркету «Сільпо№211», тримаючи при собі вказане вище майно, яке мав намір викрасти та діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою доведення свого злочинного наміру направленого на таємне викрадення чужого майна до кінця, пройшов за межі касової зони, тим самим покинув територію супермаркету, де був зупинений працівником охорони супермаркету, із ковбасою шинковою «Ятрань» к/з в/с 0,646кг у кількості однієї одиниці вартістю 107,66 грн., маслом солодковершковим «Яготинське» 82,5% 200г у кількості двох одиниць, вартістю 104,32 грн., джемом полуничним простерилізованим «Премія» 375 г у кількості однієї одиниці, вартістю 30,15 грн., упаковкою макаронних виробів спагеті «Pasta Prima» 400г у кількості однієї одиниці, вартістю 16,66 грн.,загальна ринкова вартість якої, згідно висновку експерта № 19/12.1/72 від 30.01.2019 року, станом на момент вчинення злочину, а саме на 05.01.2019 року складала 258,79 грн., чим спричинив матеріальний збиток супермаркету «Сільпо»211» ТОВ «Сільпо-Фуд», таким чином виконавши всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця. Проте, ОСОБА_5 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони супермаркету, які помітили крадіжку майна, та викликали співробітників поліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердив всі обставини, викладені у обвинувальних актах. У вчиненому розкаюється.
Представники потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд», у судове засіданні не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, проти розгляду справи в порядку ст.349 КПК України, не заперечують. Просять призначити покарання на розсуд суду.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю також дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом огляду від 29 квітня 2018 року, з фототаблицею (а.п.9-11); протоколом огляду від 29 квітня 2018 року, з фототаблицею (а.п.12-13); постановами про визнання речовими доказами (а.п.16,71); висновком експерта №1547/18 від 17.05.2018 року (а.п.24-27), звітом про фактичні витрати на проведення експертизи (а.п.23); протоколом огляду місця події від 05.01.2019 року, з фототаблицею (а.п.10-11); висновком експерта №19/12.1/72 від 30.01.2019 року (а.п.21-25), довідкою про фактичні витрати на проведення експертизи (а.п.20); постановою про визнання речовими доказами (а.п.12).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінальних правопорушень та ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, а його дії правильно кваліфіковані:
-за ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України з виконанням вимог ч.1 та ч.3 ст.68 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на нетяжкі злочини, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше судимий, має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість.
У відповідності до ст.66 КК України, у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття. У відповідності до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив зазначені злочини до ухвалення вироку Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 липня 2020 року, а тому суд вважає за необхідне, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 по даним кримінальним провадженням не обирався не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до суду не надходило.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судових експертиз, згідно наданих довідки та звіту.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільні позови не заявлені.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі;
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком суду більш суворим покаранням за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 липня 2020 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку три роки - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого
ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави фактичну вартість проведення - судової експертизи № 19/12.1/72 від 30.01.2019 року, у розмірі 572 грн. 00 коп., одержувач платежу УК у Шевченківському районі м.Дніпра/24060300, номер рахунку:3111111, МФО-899998, код ЄДРПОУ-37989274, банк отримувача-Казначейство України (ЕАП).
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи № 1547/18 від 17.05.2018 року, у розмірі 360 грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1