ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2920/20 Справа № 183/304/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст.263, ч. 3 ст. 187 КК України, до 16.09.2020 року включно.
Вказана ухвала обґрунтована тим, що ОСОБА_7 обвинувачується, в тому числі і у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено на строк до 12 років позбавлення волі, із конфіскацією майна, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання або цілодобовий домашній арешт.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що кримінальне провадження розглядається 2 роки 6 місяців, що є поза межами розумного строку.
Обвинувачений зазначив, що сторона обвинувачення за цей час не надала жодного доказу його винуватості, а також жодних доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений наголосив, що з дитинства є інвалідом другої групи.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 обвинувачується, в числі і у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке, у випадку доведеності його вини, може бути призначено покарання на строк до 12 років, з конфіскацією майна, а тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховуватися від суду, або перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, тому ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим і реально існує.
Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 є раніше судимим, знову обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, тобто належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а тому існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Доводи обвинуваченого щодо можливості застосувати до нього більш м`який запобіжний захід колегія суддів не приймає, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, і не зможе забезпечити його процесуальну поведінку, враховуючи його особу, а саме те, що він офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб, раніше вчиняв злочини з корисливих мотивів, що свідчить про схильність обвинуваченого до скоєння правопорушень.
Доводи обвинуваченого стосовно того, що справа тривалий час розглядається у суді, колегія суддів не вважає підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та зміни запобіжного заходу, оскільки тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні, в тому числі, особливо тяжкого злочину.
Також колегія суддів зазначає, що питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів по справі у розумінні ст.ст. 84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст.263, ч. 3 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4