У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2020 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 03 червня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000418 від 20 січня 2020 року,
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_3 звернулася в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 03 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 000418 від 20 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 03 червня 2020 року слідчою прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Зазначену постанову особа, яка подала скаргу вважає необґрунтованою та передчасною, оскільки слідчою під час досудового розслідування не допитано особу, яка за словами ОСОБА_3 , нанесла їй удар, не перевірено усі обставини справи, не прийнято рішення про перекваліфікацію даного кримінального правопорушення.

Із зазначених підстав особа, яка подала скаргу просить скасувати постанову слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 03 червня 2020 року про закриття кримінального провадження.

Представник Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явився, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання. Їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази та матеріали закритого кримінального провадження, слідча суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
20 січня 2020 року відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва №755/20436/19 від 27 грудня 2019 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування №000418, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
20 січня 2020 року ОСОБА_3 вручено пам`ятку про процесуальні права потерпілої та допитано як потерпілу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбаченому №000418 від 20 січня 2020 року.
За результатами проведених слідчих дій, 03 червня 2020 року постановою слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві закрито кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудового розслідування №000418 від 20 січня 2020 року, згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як зазначено в ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Бєлоусов проти України» заява № 4494/07 від 7 листопада 2013 року у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження №000418 від 20 січня 2020 року під час досудового розслідування допитано як потерпілу ОСОБА_3 , допитано як свідка ОСОБА_5 , направлено постанову про призначення судово-медичної експертизи від 01 лютого 2020 року та отримано висновок експерта № 042/1-154-2020 від 04 березня 2020 року.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Відсутність складу кримінального правопорушення як підстава закриття справи застосовується, коли встановлено, що подія, щодо якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльність), але сама по собі не є злочином, оскільки:
а) відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона);

б) наявні діяння, що виключають злочинність діяння.

У мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження від 03 червня 2020 року слідчою Дніпровського УП ГУНП у м. Києві зазначається про те, що в ході досудового розслідування очевидців даної події та камер відеоспостереження, які могли б зафіксувати момент скоєння злочину встановити не виявилось можливим, тому інформації, яка б допомогла або підтверджувала злочинні діяння особи, яка за словами ОСОБА_3 , нанесла їй удар, отримано не було.

Слідча суддя критично ставиться до тверджень зазначених у постанові слідчої, оскільки вони не обґрунтовані жодними фактичними даними, а обсяг проведених слідчих дій, жодним чином не дозволяє здоведеністю стверджувати про відсутність складу кримінального правопорушення, у обставинах, які були викладені в заяві потерпілої від 13 грудня 2019 року.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення за ст. 125 КК України може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення . Проте ОСОБА_3 у заяві про кримінальне правопорушення вказувала ч. 2 ст. 126 КК України. Після того як відомості про кримінальне правопорушення були внесені за ст. 125 КК України, ОСОБА_3 подала клопотання про усунення помилки від 22 січня 2020 року з метою перекваліфікації вчиненого щодо неї діяння, на що отримала відмову слідчої ОСОБА_4 . Відмова вмотивована тим, що в той час проходила судово-медична експертиза і лише після її завершення можна прийняти рішення про перекваліфікацію вказаного діяння, однак рішення так і не було прийняте.

Враховуючи вищевикладене, слідча суддя приходить до висновку, що при прийнятті слідчою оскаржуваної постанови не зібрано достатньо доказів, які б підтверджували факт відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та можливості перекваліфікувати кримінальне провадження на ч. 2 ст. 126 КК України. Усе це в сукупності дає підстави вважати, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, 9, 110, 284, 303-305, 309, 477 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :
скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 03 червня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000418 від 20 січня 2020 року задовольнити.
Скасувати постанову слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києва ОСОБА_4 від 03 червня 2020 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Матеріали кримінального провадження № 000418 від 20 січня 2020 року повернути до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідча суддя: ОСОБА_1