Справа № 944/3483/20
Провадження №1-кп/944/945/20

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.08.2020м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2020 року за № 0000045, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгірці Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України,
встановив:

Близько о 22 год 00 хв 20 липня 2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 16 по вул. Шкільній в с. Старичі Яворівського району Львівської області, на ґрунті неприязних відносин, які виникли раптово, умисно наніс ОСОБА_5 удар долонею правої руки по обличчі, внаслідок чого завдав потерпілій фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Своїми діями, які виразилися в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексуУкраїни, визнав повністю, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив суду, що справді, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв даний кримінальний простурок. Просив суд суворо не карати, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила факт нанесення їй ОСОБА_4 одного удару в обличчя за вказаних в обвинувальному акті обставин. Зявила, що примирення між ними неможливе. Просила призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.
Обвинувачений, прокурор та потерпіла в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позиції.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, допитом потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи виклдене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України як дії, які виразились в умисному завданні удару потерпілій, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем прживання, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України, а саме у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн 00 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 366-371, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1