ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/1856/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1494/20 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- прокурора ОСОБА_6 ,
- представників власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
- представника заявника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляціями представника власника майна ФГ «Альянс» адвоката ОСОБА_7 , представника власника майна ТОВ « Слобожанський Альянс» адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2020,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000637 від 13.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Накладено арешт, який полягає у забороні відчуження та розпорядження, на вилучені під час огляду місця події 12.07.2020 майно:

-автомобіль «КАМАЗ», модель 55111, реєстраційний номер НОМЕР_1 з кузовом;

-причеп «СЗАП», реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-зерно пшениці з кузову автомобіля «КАМАЗ», модель 55111, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вагою 13 390 кг.;

-зерно пшениці з причепу СЗАП», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вагою 16 320 кг.;

-комбайн зернозбиральний «John Deerе Т 670», реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 16.07.2020 до Зміївського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про арешт майна в межах матеріалів кримінального провадження№0000637 від 13.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 перебуває кримінальне провадження за №0000637 від 13.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Задовольняючи частково клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що вказані предмети та речі є носіями слідів, що можуть містити відомості про ознаки вчинення кримінального правопорушення.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ФГ «Альянс» адвоката ОСОБА_7 , представник власника майна ТОВ «Слобожанський Альянс» адвоката ОСОБА_8 подали апеляційні скарги в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2020 та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України як і клопотання слідчого про арешт майна.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників власників майна, які просила задовольнити апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів судового провадження вбачається, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженні №0000637 від 13.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до абзацу 2 ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Також з клопотання прокурора про арешт майна, по суті, вбачається, що арештоване майно є предметом злочину, і відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і має доказове значення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Задовольнивши частково клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор довів достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має значення для забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України). Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
З матеріалів судового провадження вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України.
Згідно зі ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Згідно зі ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню передаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Оскільки рухоме майно, комбайн зернозбиральний «John Deerе Т 670», реєстраційний номер НОМЕР_3 , є громіздким та великогабаритним, то воно може бути передано власнику на зберігання із забороною відчуження та розпорядження без шкоди для кримінального провадження.
Доводи апеляційних скарг є частково обґрунтованими, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України та ч.1 ст.412 КПК України.
За наслідками апеляційного розгляду судова колегія має повноваження скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу по справі відповідно до вимог ч.3 ст.407 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, про необхідність часткового задоволення апеляційних скарги та скасування ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2020.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги представника власника майна ФГ «Альянс» адвоката ОСОБА_7 , представника власника майна ТОВ « Слобожанський Альянс» адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 17.07.2020щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000637 скасувати.
Постановити нову, якою накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на вилучене під час огляду місця події 12.07.20 майна:

-автомобіль «КАМАЗ», модель 55111, реєстраційний номер НОМЕР_1 з кузовом;

-причеп «СЗАП», реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-зерно пшениці з кузову автомобіля «КАМАЗ», модель 55111, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вагою 13 390 кг.;

зерно пшениці з причепу СЗАП», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вагою 16 320 кг.;

Вказане майно зберігати у визначеному слідчим місці.

Накласти арешт на комбайн зернозбиральний «John Deerе Т 670», реєстраційний номер НОМЕР_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Передати комбайн зернозбиральний «John Deerе Т 670», реєстраційний номер НОМЕР_3 на відповідальне зберігання його власнику.

Попередити власника майна про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді