Справа № 751/4488/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/819/20
Категорія - ч.2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження

№ 0003288 та №0003697 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , та потерпілого ОСОБА_11 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Біличин, Барського району, Вінницької області, проживає у АДРЕСА_1 ; неодружений, освіта середня, не працює, раніше судимий:

- 12.12.2019 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин;

- 15.05.2020 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців 30 днів;

засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Згідно ч.4 ст.70, ст.72 КК України, шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_9 призначено покарання - позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць.

ОСОБА_9 за ч.2 ст.187 КК України призначено покарання - позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

На підставі ст.71 КК України, остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 4 (чотири) місяці з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання з 04 червня 2020 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_9 залишено без змін у виді тримання під вартою.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_2 , не одружений, освіта професійно-технічна, не працює, інвалід ІІІ групи, раніше не судимий,

засуджений ч.2 ст.187 КК України до покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання - з 02 червня 2020 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_10 залишено без змін - у виді тримання під вартою.

Стягнуто на користь держави: з ОСОБА_9 - 1961,28 грн. процесуальних витрат; з ОСОБА_10 - 326,88 грн. процесуальних витрат.

Питання про речові докази вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що у період часу з 17 до 18 години, 24 квітня 2020 року, ОСОБА_9 , знаходячись на території стадіону «Локомотив», що по вул. Жабинського, 19 у м. Чернігові, шляхом вільного доступу, маючи умисел на заволодіння чужим майном, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з кишені куртки ОСОБА_14 , яка була одягнена на останньому, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки HONOR, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 2199 грн.

09.05.2020 року, в період часу з 22 до 23 години, ОСОБА_9 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з підвіконня кімнати квартири мобільний телефон марки Xiaomi, що належить ОСОБА_15 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 1991 грн.

15 травня 2020 року, близько 20.00 год., ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , знаходячись біля буд. № 37-а, на вул. І.Мазепи, у м. Чернігові, реалізуючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, здійснили напад на ОСОБА_11 та застосовуючи насильство, небезпечне для здоров`я останнього, а саме: ОСОБА_9 , перебуваючи позаду потерпілого, обхопив ліктем правої руки шию ОСОБА_11 та поваливши останнього на землю, наніс щонайменше два удари кулаком по його обличчю, а ОСОБА_10 у цей час наніс ОСОБА_11 не менше трьох ударів кулаками своїх рук в область грудної клітини потерпілому, чим спричинили останньому тілесні ушкодження, у вигляді перелому кісток носа, які згідно висновку експерта №283 від 21.05.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Реалізуючи єдиний умисел на заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_9 з лівої кишені штанів потерпілого відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Nokia», вартістю 450 грн., а ОСОБА_10 - з правої кишені штанів ОСОБА_11 відкрито заволодів гаманцем з грошовими коштами в сумі 8800 грн., чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 9250 грн.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити вирок місцевого суду та пом`якшити призначене її підзахисному покарання, застосувавши ст.69 КК України. В обґрунтування скарги послалась на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. Зазначила, що місцевий суд не надав належної оцінки обставинам, які пом`якшують призначене ОСОБА_9 покарання, оскільки не врахував думку потерпілого, який не наполягав на позбавленні обвинувачених волі.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити вирок місцевого суду та пом`якшити призначене її підзахисному покарання, звільнивши від його відбування з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.ст.75, 76 КК України. В обґрунтування скарги послалась на ненадання місцевим судом належної оцінки обставинам, які пом`якшують призначене ОСОБА_10 покарання та вказала на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок суду першої інстанції та пом`якшити призначене ОСОБА_10 покарання, звільнивши від його відбування з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України. Зазначив, що призначене ОСОБА_10 покарання є занадто суворим, оскільки останній вибачився перед ним, частково відшкодував завдану ним шкоду, має поганий стан здоров`я.

Заслухавши доповідь судді; захисників обвинувачених, які підтримали свої апеляційні скарги та скаргу потерпілого і просили їх задовольнити з наведених вище підстав; прокурора, котрий просив вирок місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які їх засуджено, та кваліфікація їх дій в апеляційних скаргах учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 міру покарання, місцевий суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, не працює, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває; обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень; обставину, яка обтяжує покарання рецидив кримінального правопорушення; врахував думку потерпілого щодо міри покарання; та дійшов правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання саме у виді позбавлення волі у розмірі, передбаченому санкціями статей інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Беручи до уваги, що ОСОБА_9 раніше судимий за корисливі злочини, вчинив нові кримінальні правопорушення у період непогашеної судимості, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення йому призначеного покарання.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_9 враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 .

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 міру покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який раніше не судимий, є інвалідом з дитинства Ш групи, притягувався до адміністративної відповідальності, його вік, стан здоров`я; обставини, які пом`якшують покарання визнання своєї провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; відсутність обставин, які обтяжують покарання; врахував думку потерпілого щодо міри покарання; та дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.187 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, усі обставини, на які посилаються у своїх апеляційних скаргах захисник ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_11 , судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_10 покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного йому покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення їх апеляційних скарг.

За таких підстав, порушень місцевим судом вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , та потерпілого ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21 вересня 2020 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4