У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0001526 від 08 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся слідчий СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням, узгодженим з прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке обґрунтовано тим, що 08 серпня 2020 року до чергової частини Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа знаходячись біля будинку № 36 по вул. Торській у м. Слов`янськ, незаконно заволоділа транспортним засобом ГАЗ 21И державний номер НОМЕР_1 , у кузові легковий седан, зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 1959 року випуску, який належить ОСОБА_5 , чим спричинено матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється.
08 серпня 2020 року у період часу з 23 години 20 хвилин до 00 годин 00 хвилин було проведено огляд місця події, об`єктом якого є була ділянка місцевості розташована біля буд. № 36 по вул. Торській у м. Слов`янську.
Візуальним оглядом встановлено, що дана ділянка місцевості має асфальтобетонне покриття вкрите щебенем. Розмір ділянки становить 5 х 5 м.
На відстані приблизно 30 м від даної ділянки, розташований автомобіль марки ГА 21 в кузові зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на момент огляду знаходився задньою частиною кузова до буд. АДРЕСА_1 .
На момент огляду передні водійські двері вищевказаного автомобіля відчинені. У передній центральній частині кузова даного автомобіля маються механічні пошкодження аварійного характеру декоративної решітки радіатора, переднього бамперу та капоту моторного відсіку.
При зовнішньому огляді пристроїв на дверях автомобіля механічних ушкоджень не виявлено. У салоні автомобіля маються пошкодження замку запалювання у вигляді його відсутності. Також в салоні порушено порядок речей, які розкидані.
В ході огляду було відібрано потожирові сліди з рульового колеса та важелю перемикання передач. Також, в ході огляду поверхні оброблялись дактилоскопічним порошком в результаті чого слідів для ідентифікації не виявлено. Було вилучено змиви з рульового колеса та важелю перемикання передач на марлевий тампон та поміщені до паперового конверту з відповідним написом та підписами понятих, який в подальшому опечатано.
Сліди, вилучені при огляді автомобіля ГАЗ 21И, державний номер НОМЕР_1 , у кузові легковий седан, зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 1959 року випуску, який належить ОСОБА_5 , можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, могли зберегти на собі сліди злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вищевказані потожирові сліди, є в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст. 100 КПК України.
З урахуванням викладеного, з метою проведення експертизи, збереження вилучених об`єктів, предметів та речей в якості речового доказу та забезпечення завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти на нього арешт, оскільки в разі повернення його є достатньо підстав вважати, що він може бути прихований, пошкоджений, зіпсований, знищений, перетворений чи відчужений, що може перешкодити кримінальному провадженню.
Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальнимх правопорушень, а також використання вказаного майна в якості доказу.
Слідчий у судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності.
Прокурор у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
Дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Під час судового розгляду на обґрунтування даного клопотання слідчим надані наступні документи.
* Витяг є ЄРДР № 0001526, відповідно до якого 08 серпня 2020 року до чергової частини Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа знаходячись біля будинку № 36 по вул. Торській у м. Слов`янськ, незаконно заволоділа транспортним засобом ГАЗ 21И державний номер НОМЕР_1 , у кузові легковий седан, зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 1959 року випуску, який належить ОСОБА_5 , чим спричинено матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється;
* протокол огляду місця події від 08 серпня 2020 року, згідно з яким об`єктом якого є була ділянка місцевості розташована біля буд. № 36 по вул. Торській у м. Слов`янську. Візуальним оглядом встановлено, що дана ділянка місцевості має асфальтобетонне покриття вкрите щебенем. Розмір ділянки становить 5 х 5 м. На відстані приблизно 30 м від даної ділянки, розташований автомобіль марки ГА 21 в кузові зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на момент огляду знаходився задньою частиною кузова до буд. АДРЕСА_1 . На момент огляду передні водійські двері вищевказаного автомобіля відчинені. У передній центральній частині кузова даного автомобіля маються механічні пошкодження аварійного характеру декоративної решітки радіатора, переднього бамперу та капоту моторного відсіку. При зовнішньому огляді пристроїв на дверях автомобіля механічних ушкоджень не виявлено. У салоні автомобіля маються пошкодження замку запалювання у вигляді його відсутності. Також в салоні порушено порядок речей, які розкидані. В ході огляду було відібрано потожирові сліди з рульового колеса та важелю перемикання передач. Також, в ході огляду поверхні оброблялись дактилоскопічним порошком в результаті чого слідів для ідентифікації не виявлено. Було вилучено змиви з рульового колеса та важелю перемикання передач на марлевий тампон та поміщені до паперового конверту з відповідним написом та підписами понятих, який в подальшому опечатано.
* копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з якого вбачається що власником автомобіля марки ГА 21 в кузові зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_6 .
Згідно з вимогами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, дане майно вилучене під час здійснення огляду місця події від 17 липня 2020 року, вважається тимчасово вилученим майном.

Частиною першою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно зі ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік вилученого майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном. До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання слідчого про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За правилами ч. 7 ст. 237 КПК України речі та документи, за виключенням тих, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, дійсно вважаються тимчасово вилученим майном, яке за змістом ст. ст. 167, 169 КПК України має бути або арештованим, або повернутим особі, у якої воно вилучене. Однак, в наведених нормах, як і в ч. 2 ст. 170 КПК України, йдеться про «речі». Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 Цивільного кодексу України). Загально визнаними в теорії цивільного права ознаками речі є її властивість задовольняти потреби людини, бути об`єктом цивільно-правового обігу, мати споживчі якості. Не можуть бути визнані речами предмети матеріального світу, які не наділені корисними властивостями.

Так, змиви потожирових слідів з рульового колеса та важелів перемикання передач, які було вилучено з автомобіля ГАЗ 21И, державний номер НОМЕР_1 , у кузові легковий седан, зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 1959 року випуску, не мають юридичних ознак речі, а відтак не можуть вважатися тимчасово вилученим майном і піддаватися арешту.

Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на вилучені в ході огляду речі та предмети, у зв`язку із чим, клопотання слідчого про накладення арешту не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0001526 від 08 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України про арешт майна залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1