В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0002049, внесеному 22.05.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

захисник адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а під час судового провадження до суду надійшла угода про визнання винуватості.

Так встановлено, що положенням статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6.05.2000 № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і канабіс, включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних засобів, включених до таблиці 1 Переліку:

діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону);

використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, ОСОБА_3 , у вересні 2019 року, точна дата не встановлена, переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, перебуваючи поблизу гаражного приміщення, що знаходиться неподалік будинку АДРЕСА_2 , придбав-знайшов на землі два пакети в середині яких знаходилася подрібнена речовина рослинного походження «канабіс», які в подальшому переніс та залишив зберігати в своїй кімнаті за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , для власних потреб, без мети збуту.

Так, 25.06.2020 року під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду, за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме біля дивану в кімнаті №1 вказаної квартири працівниками поліції в присутності понятих, виявлено та вилучено, поліпропіленовий пакет в середині якого знаходилася речовина рослинного походження загальною масою 61,65 г, яка є особливо небезпечним засобом, обіг якої заборонено «канабіс», в тумбі кімнати №1 вказаної квартири працівниками поліції в присутності понятих, виявлено та вилучено, поліпропіленовий пакет в середині, якого знаходилася речовина рослинного походження загальною масою 82,91 г, яка є особливо небезпечним засобом, обіг якої заборонено «канабіс». Загальна маса «канабісу» становить 144,56 г., який ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав за вище вказаних обставин та зберігав, для власного вживання без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікуватиє, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

18.01.2021 під час підготовчого судового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та обвинувачений, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 за ч.1 ст. 309 КК України (в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009) у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі вісімсот п`ятдесят гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального проступку, погодився з встановленими фактичними обставинами, у зв`язку з чим відмовився від дачі показань та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, що за вчинені дії, за які притягується ОСОБА_3 відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, яке збігається з його фактичним місцем проживання, офіційно не працевлаштований, але заробляє на життя стихійною працею, розлучений, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку лікаря-психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від наркотичного засобу з 2011 року, а також обвинувачений є учасником бойових дій, також судом встановлено, що обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Незважаючи на наявність статусу учасника бойових дій у обвинуваченого, суд вважає неможливим звільнити останнього від стягнення процесуальних витрат, оскільки відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Отже, на підставі викладеного суд вважає, що процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України підлягають стягнути з ОСОБА_3 у порядку статей 122, 124 КПК України.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 18.01.2021 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009), за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 18.01.2021 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає вісімсот п`ятдесят гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме: невідомий предмет циліндричної форми, який запаковано до спецпакету № ІNZ 2023186, який зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області за квитанцією № 689 від 25.06.2020 - знищити після вступу вироку в законну силу.

Порошкоподібну речовину білого кольору, яка у своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон», маса якого становить 0,008г., речовину рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, масою 61,65г., речовину рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, масою 82,91г., що містяться в поліетиленовому спеціальному пакеті ЕХР0468781 та зберігаються в камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області за квитанцією № 824 від 07.08.2020 - знищити після вступу вироку в законну силу.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі дві тисячі шістсот п`ятнадцять гривень 20 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1