Справа № 740/4/21
Провадження № 1-кп/740/186/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001140 від 05.09.2019, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кукшин Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працює, станом на 15 16 квітня 2019 року в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У невстановлений досудовим розслідуванням точний час у ніч з 15.04.2019 на 16.04.2019 ОСОБА_5 із метою таємного викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом пошкодження навісного замка, проник до приміщення сараю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав 100 кг зерна озимої пшениці вартістю 5 грн за 1кг, загальною вартістю 500 грн, сокиру вартістю 250 грн, металеву штикову лопату вартістю 70 грн, дві металеві сапи вартістю 80 грн за 1 штуку, загальною вартістю 160 грн, що належить ОСОБА_4 . Отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд ОСОБА_5 зник з місця вчинення кримінального правопорушенння.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_4 на загальну суму 980 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав, фактичні обставини кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті не оспорював, але по суті обвинувачення надавати показання відмовився. Зазначив, що у скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_4 надав суду показання, що крадіжка з його господарства мала місце, він пам`ятає, що було викрадено сокиру, лопату, два мішки пшениці. Заподіяна від злочину шкода йому відшкодована обвинуваченим. Щодо покарання обвинуваченого вважає недоцільним позбавляти його волі.
Згідно з протоколом огляду місця події від 05.09.2019 оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 . Зафіксовано, що вхід до подвір`я здійснюється через хвіртку, обладнану запорним механізмом, господарство з усіх сторін огороджено парканом, на території господарства розташований сарай, до якого наявні три входи. При огляді потерпілий вказав на середні двері як на ті, що 16.04.2019 були відчинені і на яких був відсутній замок, який лежав на землі, а також показав місце звідки зникло зерно та господарські інструменти.
Відповідно до заяви ОСОБА_5 він добровільно видав працівникам поліції сокиру та металевий заступ, які викрав 15.04.2019 в с. Кукшин у ОСОБА_4 .
Згідно із протоколом огляду місця події від 05.09.2019 при добровільній видачі вказаних речей проведено їх огляд на території поблизу будинку АДРЕСА_3 .
Зі змісту довідки, виданої суб"єктом підприємницької діяльності - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 станом на 15.04.2019 вартість озимої пшениці могла становити 5 грн за 1 кілограм, сокири вагою 1,25 кг, довжиною 70 см, придбаною новою у 2017 році 250 грн, металевої штикової лопати радянського виробництва без дерев`яної ручки 70 грн, металевої сапи з розміром леза 15 см і довжиною ручки 137 см радянського виробництва 80 грн.
Видані обвинуваченим працівникам поліції сокира та заступ впізнав як належні йому потерпілий, що підтверджується протоколом огляду речей від 10.09.2019, проведено за участю потерпілого.
Як вбачається із протоколу проведення слідчого експерименту від 30.12.2020 за участю ОСОБА_5 останній під час проведення вказаної слідчої дії в господарстві АДРЕСА_2 погодився викласти обставини вчинення кримінального правопорушення і показав, що в ніч на 16.04.2019 проник на територію вказаного господарства, де молотком відбив навісний замок до сараю та здійснив крадіжку сокири та лопати і пішов до місця свого мешкання.
Допитавши потерпілого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння мало місце, вина обвинувачено в його вчиненні повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, водночас заподіяна від нього матеріальна шкода потерпілому не є значною, відомості про особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно через п`янки, крадіжки, невиконання батьківських обов`язків стосовно своїх малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України на час вчинення злочину не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З досудової доповіді, складеної Ніжинським міськрайонним відділом філії ДУ "Центр пробації" в Чернігівській області відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду, застосування соціально-виховних заходів. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженгого органу з питань пробації.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції частини 3 статті 185 КК України більше її мінімальної, але менше середньої межі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 був засуджений 11.03.2020 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.03.2020, то при призначенні остаточної міри покарання слід керуватися положеннями ч. 4 ст. 70 КК України та за сукупністю злочинів остаточне покарання визначити у виді позбавлення волі застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки кримінальні правопорушення є однорідними.

Водночас суд вбачає підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначення йому іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України. При цьому суд враховує активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінального правопорушення, відсутність у потерпілого претензій, зокрема матеріального характеру до обвинуваченого, думку потерпілого щодо недоцільності позбавлення волі обвинуваченого, відсутність судимостей у обвинуваченого на час скоєння злочину, незначний розмір заподіяних кримінальним правопорушенням збитків, досудову доповідь органу пробації, яка не є для суду визначальною при призначенні покарання.

Таке застосування закону про кримінальну відповідальність щодо призначення покарання узгоджується із висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі №199/1496/17, згідно з яким кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст.70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.03.2020 більш суворим покаранням за цим вироком, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов"язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази металеву лопату, сокиру, повернути потерпілому ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1