Провадження №1-кп/523/418/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

02.12.2020 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

захисника ОСОБА_14

представників потерпілої ОСОБА_15 , ОСОБА_16

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Одеси, громадянка України, не одружена, має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , має середню освіту, ФОП, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 150 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_18 , яка займається підприємницькою діяльністю, а саме надає послуги з катання громадян на конях, знаходячись на площі біля фонтану, що розташований на вул. Кримській в м. Одесі, маючи намір на використання праці неповнолітньої з метою отримання прибутку, на початку вересня 2018 року (більш точної дати встановити не надалось можливим), домовилась з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про виконання зазначених робіт.

Реалізуючи раніше досягнуті домовленості, при цьому достовірно знаючи про вік ОСОБА_17 та про особливості залучення неповнолітніх до праці, ОСОБА_18 неодноразово залучала неповнолітню ОСОБА_17 до праці, що полягала у виконанні останньою робіт, пов`язаних із катанням громадян на конях біля фонтану, що розташований на вул. Кримській в м. Одесі, протягом дня а саме 08.09.2018 року з 12 "од. 05 хв. до 19 год.05 хвилин, 09.09.2018 року з 12 год. 15 хв. до 19 год. 40 хвилин, 15.09.2018 року з 11 год. 21 хв. до 18 год. 52 хвилин, 16.09.2019 року з 11 год. 12 хв. до 20 год. 00 хвилин, 22.09.2018 року з 12 год. 00 хв. до 19 год. 28 хв.

Крім того, неповнолітня ОСОБА_17 залучалась до виконання вищезазначених робіт у дні відведені для відвідування школи а саме: 11.09.2018, 12.09.2018, 13.09.2018, 14.09.2018, 19.09.2018 та 20.09.2018 року понад 2 години щодня.

Крім того, в порушення ст.ст. 24, 51, 188 КЗпПУ, ст. 21 Закону України «Про охорону дитинства» ОСОБА_18 експлуатуючи неповнолітню ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є ученицею 8-Г класу Одеського - навчально-виховного комплексу №13 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія» залучила до роботи особу, яка не досягла п`ятнадцятирічного віку, не уклала обов`язковий трудовий договір в письмовій формі, не перевірила стан здоров`я неповнолітньої ОСОБА_17 , не витребувала у останньої письмового медичного висновку про відсутність протипоказань для участі у трудовій діяльності, використовувала протягом вересня 2018 року, її працю як у дні відвідування школи, так і у вільні від навчання дні. За виконану роботу неповнолітня ОСОБА_17 отримувала від ОСОБА_18 грошову винагороду, а також винагороду у вигляді навчання верховій їзді на конях.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_18 винною себе не визнала. По суті справи пояснила, що вона достовірно знала про вік ОСОБА_17 , але остання самостійно приходила їй допомагати, за що вона надавала їй можливість кататися на конях. Крім того пояснила, що ОСОБА_19 неодноразово приходила к ній до будинку та прибирала за конями, при цьому жодного договору про працю вона з нею не укладала, з її матір`ю вона особисто не знайома та з цього приводу не спілкувалась. ОСОБА_17 приходила та відходила коли бажала, грошей за її допомогу вона не платила. Також вона пояснила, що ОСОБА_17 допомагала їй катати дітей, але при цьому ОСОБА_18 була завжди поруч, також припустила, що із нею могли розраховуватись за катання, але всі гроші вона віддавала ОСОБА_18 крім того, обвинувачена пояснила, що знала про те, що матір ОСОБА_17 тяжко хворіє та іноді давала останній гроші на ліки для матері. Вона вважає, що нічого поганого вона не зробила, вважає, що спілкування із конями це допомога дітям із малозабезпечених сімей і вона буде продовжувати їм допомагати.

Не зважаючи на не визнання своєї провини обвинуваченою у скоєні злочину, передбаченого ст. 150 ч.1 КК України, її провина у зазначеному злочині в повному обсязі підтверджується показами самої обвинуваченої, неповнолітньої потерпілої, свідків та матеріалами справи дослідженими у судовому засіданні:

-свідченнями потерпілої ОСОБА_19 , яка по суті справи пояснила, що із ОСОБА_18 вона була знайома близько року, мала дружні відносини. Вона знала, що їй 14-ть років. Жодних довідок про стан здоров`я нею не надавались. У ОСОБА_18 було дев`ять коней і вона їх відпрацьовувала, а саме прибирала за ними та каталась на них. Частіше за все вона приходила допомагати ОСОБА_18 до конюшні в с.Корсунци, готувала коней та йшла із ОСОБА_18 до фонтану, який на Кримському бульварі в м.Одесі. Вона катала дітей на конях, за що отримувала гроші від їх батьків, які передавала ОСОБА_18 . Також вона пояснила, що їй не подобається ходити до школи і це було ще до знайомства із ОСОБА_18 також вона пояснила, що іноді брала гроші у ОСОБА_18 , а саме у вересні 2018 року приблизно 5-ть разів від 100 до 300 гривень, при цьому зазначала, що гроші потрібні матері на ліки. Їй подобалось спілкування із конями та дівчатами, тому вона не сприймала це як роботу.
-Свідченнями свідка ОСОБА_20 , який пояснив суду, що він проходив навчання на кухні на колесах, яка розташовувалась біля фонтану на Кримському бульварі в м.Одесі. Там він неодноразово бачив потерпілу ОСОБА_19 , яка знаходилась біля коней. Також він зазначив, що вона катала дітей на цих конях. Одного разу він розмінював ОСОБА_19 гроші, що було підтверджено потерпілою у судовому засіданні.
-Свідченнями свідка ОСОБА_21 , який суду пояснив, що він мешкає по сусідству із ОСОБА_18 , остання займається конями. Він бачив як діти заносили сіно та виносили навоз з конюшні. Він не знає на яких умовах діти знаходились у ОСОБА_22 , в основному то були дівчата, інколи хлопці.
-Свідченнями свідка ОСОБА_23 , яка є вчителькою потерпілої ОСОБА_17 , та по суті пояснила, що у вересні 2018 року потерпіла перші два тижні приходила до школи, потім її не було. У зв`язку із цим в 20х числах вона пошла до неї додому, але двері ніхто не відчинив, потім вона принесла довідку про хворобу. Довідка була з 14.09.2018 року по 24.09.2018 року, після чого 25.09.2018 року вона прийшла до школи, а вже на наступний день знову не прийшла та в телефонній розмові повідомила, що збирається до лікаря, так як знов починає хворіти. Також ОСОБА_17 розповідала їй, що влітку вона підробляла біля фонтану катаючи дітей на конях.
-Свідченнями свідка ОСОБА_24 , який суду пояснив, що з кінця серпня до кінця вересня він підробляв на дитячих атракціонах, що знаходились біля фонтану на Кримському бульварі в м.Одесі. Там він бачив обвинувачену біля коней, вважає, що вона їх господарка. Також біля коней він бачив потерпілу, вона там була доволі часто, вони періодично на протязі місяця приходили в різні часи, але не постійно. Іноді потерпіла запитувала у людей чи бажають вони покататись на конях.
-Свідченнями свідка ОСОБА_25 , яка пояснила, що була класним керівником у ОСОБА_17 вона пояснила, що остання не критично пропускала школу, коли її не було, то вона приносила записку від матері, або довідку від лікаря. Поза школою вона зустрічала її на Кримському бульварі біля фонтану, вона сиділа біля коней.
-Свідченнями свідка ОСОБА_26 , яка пояснила, що працює в АДРЕСА_3 , там вона часто бачила дівчат, які гуляли із конями. На вигляд їм було від 16ти років та старше. Вона не бачила, щоб їх хтось заставляв це робити.
-Неповнолітня свідок ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка пояснила, що не вважає це експлуатацією. Знайомі розповіли їй за ОСОБА_18 , вона приїхала до фонтану в м.Одесі, де зустрілася із нею, запропонувала свою допомогу по уходу за конями. Вона давала можливість їздити на них, особисто вона їздила до Крижанівки купати коней. Влітку 2018 року вона разом із ОСОБА_28 та ще кількома дівчатами такого же віку як вона катали людей та дітей на конях біля фонтану на Кримському бульварі. Коли вони весь день були із конями, ОСОБА_18 кормила їх та могла дати їм гроші на дорогу. Катання на конях коштувало 50 гривень, гроші постійно давали ОСОБА_18 , вона постійно була там та іноді сама катала. Біля коней вона була майже щодня. За заняття конним спортом вона гроші не платила, це було в с.Корсунци Одеської області, там огороджений манеж. Вона ходила до коней за власною ініціативою, так як їй подобалось. Іноді ОСОБА_18 давала їм гроші, але це було не систематично та жодних домовленостей на цей рахунок у них не було. Вона їх заохочувала, оскільки цінувала їх труд.

А також матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні:

-Рапорт інспектора Суворовського ВП ОСОБА_29 , відповідно до якого неповнолітні ОСОБА_17 та ОСОБА_27 надавали послуги громадянам, в тому числі дітям, щодо катання на конях.
-Свідоцтво про народження ОСОБА_17
-Відомість з обліку відвідування навчальних занять НВК №13 ОСОБА_17 , відповідно до якої вона була відсутня через хворобу з 14.09.2018 року по 24.09.2018 року, а також з 28.09.2018 року по 04.10.2018 року включно.
-Відомість з обліку відвідування навчальних занять НВК №13 ОСОБА_17 в період 2017-2018 роки.
-Протокол пред`явлено особи для впізнання за фотознімками від 03.10.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_26 упізнала потерпілу ОСОБА_17 як дівчину, яка працювала на конюшні.
-Протокол пред`явлено особи для впізнання за фотознімками від 03.10.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_20 упізнав потерпілу ОСОБА_17 як дівчину, яка займалась прокатом коней.
-Протокол пред`явлено особи для впізнання за фотознімками від 03.10.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_24 упізнав потерпілу ОСОБА_17 як дівчину, яка займалась прокатом коней разом із ОСОБА_18
-Протоколом огляду предметів від 08.10.2018 року, в ході якого було оглянуто СД Диск білого кольору, під час перегляду якого відтворено дев`ять відео файлів, з яких вбачається, як обвинувачена, потерпіла та інші дівчата в період часу з 11 години 40 хвилин 20.09.2018 року по 15 годину 00 хвилин, знаходячись біля фонтану на Кримському бульварі у м.О,десі, катають на конях громадян. Картою пам`яті «Kingston micro SDHC 16Gb» чорного кольору, на якій знаходиться вісім папок під назвами: «08.09.2018», «15.09.2018», «16.09.2018», «19.09.2018», «21.09.2018», «23.09.2018», «25.09.2018» з яких вбачається, як обвинувачена, потерпіла та інші дівчата, знаходячись біля фонтану на Кримському бульварі у м.О,десі, катають на конях громадян. Картою пам`яті «Kingston micro SDHC 16Gb» чорного кольору, на якій знаходиться шість папок під назвами: «09.09.2018», «11.09.2018», «12.09.2018», «13.09.2018», «14.09.2018», «18.09.2018», з яких вбачається, як обвинувачена, потерпіла та інші дівчата, знаходячись біля фонтану на Кримському бульварі у м.Одесі, катають на конях громадян.

-Постановою про долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від.08.10.2018 року, а саме вище зазначеного диску та двох карт пам`яті.

-Ідентифікаційний номер ОСОБА_18 , виданий 23.01.2006 року.

-Свідоцтво про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_18 від 08.02.2008 року, номер запису в реєстрі 0067037.

-Паспорти коней та відомості щодо коней а.п.173-192, відповідно до яких ОСОБА_18 є власницею коней.

Суд вважає, що не визнання своєї провини обвинуваченою, обумовленого її внутрішнім переконанням в своїй невинуватості та намаганнями уникнути покарання за скоєний злочин, при цьому її твердження суперечать показам свідків та матеріалам дослідженим під час судового слідства. До вимоги захисту визнати недопустимим доказом протокол огляду предметів (СД диску та карт пам`яті), по причинам того, що під час відкриття матеріалів вони не переглядали їх, що підтверджується тим, що на час дослідження у суді, вони були запечатані, суд відноситься критично, оскільки захисник та обвинувачена на досудовому слідстві ознайомлені із матеріалами в повному обсязі, при цьому жодних клопотань про надання їм необхідної апаратури або можливості додатково ознайомитись із записами до слідчого не надходило, а саме перегляд запису під час відкриття матеріалів то є правом обвинуваченої, а не її обов`язком, таким чином суд вважає, що за допомогою зазначених дій обвинувачена намагається уникнути покарання за скоєне.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_18 необхідно кваліфікувати:
- по ст.150 ч.1 КК України за ознаками: експлуатація дитини, яка не досягла віку, з якого законодавством дозволяється працевлаштування, шляхом використання її праці.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_18 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії злочинів невеликої тяжкості, відсутність тяжких наслідків для потерпілої, також повною мірою вивчена особа обвинуваченої, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, працює ФОП, має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого виховує без батька, провину не визнала, каяття у скоєному відсутнє, крім того заявляє, що буде продовжувати допомагати неповнолітнім спілкуватись із конями.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).
Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.
Обставини, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання відсутні.
Обставини, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання відсутні.
Згідно ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Під час винесення вироку, судом прийняті до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченої до скоєного злочину, думку прокурора, яка вважала необхідним призначити обвинуваченій покарання у виді арешту строком на 2 місяці з позбавленням права катання громадян на конях на 3 роки, думку потерпілої, яка просила не карати строго обвинувачену, думку захисника та обвинуваченої, які просили закрити кримінальне провадження за відсутності в діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення, а також той факт, що на час винесення вироку дитині обвинуваченої вже виповнилось чотирнадцять років, та до останньої може бути застосована міра покарання у виді обмеження волі.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.61, 368, 370, 373, 374, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.150 КК України та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права надання послуг катання громадян на конях строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій не обиралась та скасуванню не підлягає.

Матеріали кримінального провадження №0004571 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2018 року - зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Речові докази, а саме СД Диск білого кольору, Карти пам`яті «Kingston micro SDHC 16Gb» чорного кольору зберігати в матеріалах судового провадження.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: