справа № 336/7411/20
провадження № 1-кп/336/866/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" грудня 2020 р. м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжі у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000580 від 23.10.2020 р. по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, з середньою освітою, не працевлаштованої, не заміжньої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
22.10.2020 р. приблизно о 20.30 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зі столу, розташованого у кімнаті вищезазначеної квартири, таємно викрала мобільний телефон «Lenovo А 2010-а», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, вартістю 959,00 грн., та ноутбук Samsung NP370R5E-S02RU, в корпусі сірого кольору, вартістю 4950,00 грн. що належать ОСОБА_4 .
Далі, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 направилась до виходу із вищевказаної квартири, та у подальшому розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 5909,00 грн.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачена, представлена захисником, беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до положень ч.2 ст. 382 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Також суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не заміжня, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Враховуючи дані про особу обвинуваченої, характер скоєного кримінального проступку, розмір шкоди, завданої вчиненням кримінального проступку, яка обвинуваченою частково відшкодована шляхом повернення викраденого, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді громадських робіт.
Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у сумі 4950,00 грн.
Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.91 КПК України, вид і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.
Згідно положень ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до закріплених у Цивільному процесуальному кодексі України положень, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України).
Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Предметом кримінального проступку, який вчинила ОСОБА_3 є майно, яке належить потерпілому ОСОБА_4 , вартість якого визначена висновком судово - товарознавчої експертизи № 10-1500 від 17.11.2020 року, а саме: ноутбуку Samsung NP370R5E-S02RU, в корпусі сірого кольору, який придбаний у 2018 р. у вживаному стані, та складає 4950,00 грн.
Таким чином, доказами, які містяться у матеріалах справи, доведено, що ОСОБА_4 спричинена матеріальна шкода на суму 4950 грн.
Враховуючи викладене, при встановленні розміру завданої ОСОБА_3 матеріальної шкоди потерпілому, суд виходить із доведеності підстав і розміру позову та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь потерпілого 4950,00 грн.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченої судових витрат, суд вважає, що на підставі ст.ст.122, 124 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376, 381-382 КПК України суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винною ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальними правопорушенням - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий) матеріальну шкоду, завдану кримінальними правопорушенням у сумі 4950,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні в сумі 1144,15 грн.

Речові докази:
мобільний телефон «Lenovo А 2010-а», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити в розпорядженні ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1