УХВАЛА
КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Унікальний номер справи: 356/204/20 Апеляційне провадження:№ 11кп/824/2452/2020 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2

24 вересня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретареві - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

у відкритому судовому засіданні в розташуванні суду розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000043 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури на ухвалу Березанського міського суду від 4 червня 2020 року, якою обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні повернуто прокуророві, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Березанського міського суду від 4 червня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000043 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України повернуто прокуророві.

На обгрунтування суд першої інстанції проаналізував зміст обвинувального акту та прийшов до висновку про відсутність в обвинувальному акті належним чином викладених фактичних обставин події злочину та відповідного формулювання обвинувачення, що в свою чергу, порушило гарантовані процесуальні права обвинуваченого, в тому числі право на захист, а також на справедливий судовий розгляд, і це не узгоджуються з приписами кримінального процесуального законодавства та практикою Європейського суду з прав людини.
При цьому суд зауважив, що за обвинуваченням ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України за кваліфікуючою ознакою повторності. Між тим, безпосередньо у формулюванні обвинувачення вказано тільки, що раніше ОСОБА_7 був неодноразово засудженим, в останньому випадку за ч. 2 ст. 185 КК України, будь-яких посилань у формулюванні обвинувачення на те, що інкриміноване ОСОБА_7 обвинувачення за ч.2 ст. 309 КК України має кваліфікуючу ознаку повторності нема.

За таких обставин, суд визнав, що зазначені вище упущення в обвинувальному акті є порушенням ст. 291 КПК України, що згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Не погодившись зі вказаними висновками суду, прокурор, яка затвердила обвинувальний акт у кримінальному провадженні - прокурор Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
На обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що в поданому до суду обвинувальному акті зазначені вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, дотримано у повному обсязі. Зокрема, обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Таким чином, із формулювання обвинувачення чітко вбачається, що ОСОБА_8 , який раніше неодноразово був засуджений, у тому числі й 13 серпня 2002 року Березанським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, із застосуванням ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на три роки, обвинувачений у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
А тому висновки суду, на думку прокурора, що обвинувачений був позбавлений можливості розуміти висунуте йому обвинувачення, що унеможливлює якісно та в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що порушує його право на захист, є необґрунтованими та безпідставними.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційних вимог, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги в сукупності з матеріалами кримінального провадження, удова колегія визнає наступне.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, крім іншого, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, вказана норма кримінального процесуального права прямо визначає, що зазначені складові частини мають бути в обов`язковому порядку і викладені саме так, як їх вважає встановленими прокурор, а не суд чи сторона захисту.

Аналіз тексту обвинувального акту показує, що вказані вимоги кримінального процесуального закону у цьому акті дотримані в повному обсязі, бо він дійсно містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Більше того, як правильно зауважує прокурор в апеляційній скарзі, у викладі анкетних даних обвинуваченого в обвинувальному акті ретельно вказані попередні судимості ОСОБА_7 , в тому числі й вироком від 13 серпня 2002 року Березанським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, із застосуванням ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на три роки.

Зазначені й інші випадки засудження обвинуваченого ОСОБА_7 , що дозволяє в суді ретельно перевірити та підтвердити чи спростувати правильність рішення прокурора і органу досудового розслідування про інкримінування ОСОБА_7 вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України саме за кваліфікуючою ознакою повторності.

До того ж вказана обставина входить в предмет доказування у ході судового розгляду.

Отже, висновки суду першої інстанції, зроблені в оскарженій ухвалі, не ґрунтуються на чинному кримінальному процесуальному законодавстві, матеріалах кримінального провадження, загально визнаній судовій практиці, є помилковими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржену ухвалу належить скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

В силу вказаного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури на ухвалу Березанського міського суду від 4 червня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000043 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України повернуто прокуророві, - задовольнити, вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню неп підлягає.

Судді: