ВИРОК
іменем України

Справа № 684/209/20
Провадження № 1-кп/684/29/2020

24 вересня 2020 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретяра с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2020 року за №0000081, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Міжгір`я Закарпатської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, одруженої, має на утриманні двоє малолітніх дітей, жительки АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 листопада 2018 року за ч.1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 510 гривень, який 10 лютого 2019 р. сплачено,

-вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2020 року за ч.2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст.75 КК України звільнена на іспитовий строк 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи раніше судимою за ч.1 ст.190 КК України, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, в першій декаді вересня 2018 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого місця проживання, що в АДРЕСА_1 , використовуючи електронний пристрій мобільний телефон марки «АЕLIONI7» із встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», абонентський номер НОМЕР_1 , з метою приховування особистих даних під час спілкування з користувачами, зареєструвалася в соціальній мережі «Facebook», мережі Інтернет під вигаданим ім`ям « ОСОБА_5 », з метою в подальшому за допомогою вказаної електронної сторінки вчинити шахрайські дії відносно громадян. В подальшому, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману, ОСОБА_4 особисто, на даній електронній сторінці в мережі «Facebook» в групі « ОСОБА_6 » розмістила повідомлення про те, що вона нібито продає бувше у користуванні дитяче ліжко, приєднавши до вказаного повідомлення випадково знайдені в мережі Інтернет фотографії дитячого ліжка, не маючи при цьому його у власності.
ІНФОРМАЦІЯ_2 на електронну сторінку в соціальній мережі «Facebook» під ім`ям « ОСОБА_5 » до ОСОБА_4 надійшло повідомлення від ОСОБА_7 з пропозицією придбання дитячого ліжка. Після отримання вказаного повідомлення у ОСОБА_4 виник умисел на повторне незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_7 .
Втілюючи в життя свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 , не маючи при цьому у власності бувшого у користуванні дитячого ліжка, під час переписки та телефонного спілкування із ОСОБА_7 , умисно повідомила їй завідомо неправдиву інформацію про продаж бувшого у користуванні дитячого ліжка, висловивши при цьому прохання перерахувати грошові кошти на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , яка перебувала в її користуванні, в сумі 1000 грн., в якості передоплати за придбання дитячого ліжка.
В подальшому, 13.04.2019 о 11 год. 55 хв. ОСОБА_7 , будучи введеною в оману,за допомогою терміналу самообслуговування АТ КБ «ПриватБанк», що по вул. Острозького, 20 в м. Старокостянтинів Хмельницької області, перерахувала на номер вказаної банківської картки грошові кошти в сумі 1000 грн.
Після цього, ОСОБА_4 , 13.04.2019 о 12 год. 20 хв., користуючись банківською карткою № НОМЕР_2 , за допомогою платіжного терміналу зняла з банківського рахунку грошові кошти в сумі 1000 грн., якими розпорядилася на власний розсуд.
В ході подальшої переписки, ОСОБА_4 , маючи умисел, на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом обману, запропонувала останній придбати в неї за кошти в сумі 600 грн. також комплект постільної білизни, не маючи при цьому її у власності, на що ОСОБА_7 погодилась та 14.04.2019 о 13 год. 07 хв., будучи введеною в оману, за допомогою терміналу самообслуговування АТ КБ «ПриватБанк», що по вул. Острозького, 20 в м. Старокостянтинів Хмельницької області, перерахувала на номер банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 600 грн.
Після чого, ОСОБА_4 ,14.04.2019 о 13 год. 37 хв., користуючись банківською карткою № НОМЕР_2 , за допомогою платіжного терміналу зняла з банківського рахунку грошові кошти в сумі600 грн., якими розпорядилася на власний розсуд.
В подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_7 шляхом обману, надіслала останній на електронну сторінку в мережі «Facebook» повідомлення із неякісним зображенням нібито накладної про відправлення раніше замовленого нею бувшого у користуванні дитячого ліжка, що не відповідало дійсності.
У зв`язку із цим, 19.04.2019 о 12 год. 01 хв. ОСОБА_7 , будучи введеною в оману,за допомогою терміналу самообслуговування АТ КБ «ПриватБанк», що по вул. Острозького, 2, в м. Старокостянтинів Хмельницької області, перерахувала на номер банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 1000 грн., в якості остаточної оплати за придбання дитячого ліжка.
Після чого, ОСОБА_4 ,19.04.2019 о 15 год. 06 хв., користуючись банківською карткою № НОМЕР_2 , за допомогою платіжного терміналу зняла з банківського рахункугрошові кошти в сумі1000 грн., якими розпорядилася на власний розсуд.
В результаті вказаних умисних протиправних дій, ОСОБА_4 шахрайським шляхом повторно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 2600 грн.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною повністю у висунутому їй обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України, розкаялася у вчиненому, та дала суду показання, згідно яких підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення, зокрема показала, що у 2018 році зареєструвалась у соціальній мережі «Facebook» за допомогою мобільного телефону під іменем « ОСОБА_9 » та в подальшому у групі «Дитяча Барахолка» озмістила оголошення про продаж дитячого ліжка, якого в дійсності у неї не було, розмістивши при цьому випадково знайдене у Інтернеті фото, яке також додала до вказаного оголошення. Після цього 12.04.2019 отримала повідомлення від ОСОБА_7 з пропозицією придбання ліжка, тому, маючи намір заволодіти коштами шляхом обману, під час переписки з останньою висловила прохання перерахувати передоплату в сумі 1000 грн. шляхом перерахування на банківську картку, що потерпілою було і зроблено, а вона зняла вказані кошти із банківської картки та розпорядилась ними. В ході переписки із ОСОБА_10 вона також запропонувала їй придбати за 600 грн. комплект постільної білизни, не маючи при цьому її у власності, та в подальшому, обманувши таким чином потерпілу, зняла кошти із банківської картки в сумі 600 грн., які їй перерахувала ОСОБА_7 . Після цього, з метою заволодіння коштами ОСОБА_7 , надіслала останній повідомлення із неякісним зображенням ніби то накладної про відправлення замовленого попередньо дитячого ліжка, що не відповідало дійсності, після чого потерпіла перерахувала їй на банківську картку ще 1000 грн., як остаточну оплат за придбання товару, а вона вказані кошти зняла у банкоматі та розпорядилась ними на власний розсуд. У вчиненому розкаюється та обіцяє не повторювати більше подібних вчинків.
Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, надавши попередньо суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, просить покарати обвинувачену відповідно до закону.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті, а також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину та кваліфікує її дії за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до нетяжких злочинів, фактичні обставини вчинення злочину, особу винної, яка раніше судима, є особою молодого віку, за місцем проживання позитивно характеризується, має на утриманні двоє малолітній дітей, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи наведене, беручи до уваги дані органу пробації згідно наданої досудової доповіді про те, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства, а також те, що у провадженні суду перебувають інші кримінальні провадження по її обвинуваченню у вчиненні аналогічних злочинів, суд приходить до переконання, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк та з врахуванням наведених пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу обвинуваченої та фактичних обставин справи, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченої на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

Крім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, згідно вироку Деражнянського районного суду від 21.01.2020 року, який набрав законної сили 21.02.2020 року, ОСОБА_4 визнана винною за ч.2 ст.190 КК України та їй призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена на іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Зважаючи на те, що злочин у даному кримінальному провадженні вчинені ОСОБА_4 до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання обвинуваченій слід визначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за попереднім вироком за правилами ч.4 ст.70 КК України, остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі на певний строк та звільнити на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, оскільки ОСОБА_4 може бути перевихована без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідне і достатнє для її виправлення.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої у період дії іспитового строку на неї слід покласти передбачені ст.76 КК України обов`язки.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся. Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувався. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, і призначити їй покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за попереднім вироком Деражнянського районного судувід 21.01.2020 року, яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі,остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк на 2 роки 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців.
Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі: знімки із екрану мобільного телефону (скріни), отримані під час проведення огляду мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7 , DVD-R диски із відео файлом проведення допиту підозрюваної ОСОБА_4 та проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 , які долучені до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення. Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Головуюча суддя ОСОБА_1