Справа № 461/8589/20
Провадження № 1-кс/461/7324/20
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

13.11.2020 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про арешт майна,
встановив:

слідчим відділом Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні, відомості про яке 08.10.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002139, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Слідчий СВ Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Львівської місцевої прокуратури №1, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході обшуку 05.11.2020 року за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , а саме: предмет схожий на складний ніж у чохлі котрий поміщений у спец.пакет НПУ №SUD2035019, кепку чорного кольору із надписом «Роlо» та безрукавку чорного кольору із надписом «Ultramagnetic», які поміщено у картонну коробку.

Клопотання мотивує тим, що вказане майно має суттєве значення для проведення досудового розслідування та може бути використане як докази вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі як речові докази, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Слідчий в ході розгляду справи клопотання підтримав, при цьому уточнив перелік вилученого майна та вказав, що таке чітко співпадає з переліченим у прохальній частині поданого клопотання, а посилання у мотивувальній частині на мобільні телефони і ваги зазначено помилково.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив, вказуючи, що вилучене майно жодним чином не відноситься до кримінального провадження, клопотання належним чином не мотивоване, та подане з пропуском строку звернення до слідчого судді.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно приписів ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч.7 ст.236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч.6 ст.173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години (ч.2 ст.115 КПК України).

Як встановлено судом, майно, на яке просить накласти арешт слідчий вилучено 05.11.2020 року в ході проведення обшуку. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна скеровано до суду поштовою кореспонденцією наступного дня, тобто 06.11.2020 року. Клопотання надійшло до суду 11.11.2020 року. Таким чином, процесуальний строк, встановлений ч.5 ст.171 КПК України слідчим пропущений не був.

Частиною 1 ст.170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 08.10.2020 року о 00:17 год. в Галицький ВП ГУ НП у Львівській області, надійшло повідомлення зі служби "102", про те, що у травмпункт №3. що у ЛШМД звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який повідомив, що 07.10.2020 року, приблизно о 23:30 год., невідома особа, перебуваючи біля пам`ятника ім. Федорова, по вул. Підвальній, 13 у м. Львові, нанесла йому тілесні ушкодження ножем. Діагноз: колота рана поперекової частини зліва з проникненням у черевну порожнину, гематома мезосигми, колота рана ділянки правового плеча.

В ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20.10.2020 року, 05.11.2020 року було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено вказані у клопотанні речі та предмети.

З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучене в ході проведення обшуку майно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, могло бути використано під час вчинення злочину, потребує додаткового дослідження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Таким чином, дослідження та збереження, вилучених речей має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.
При цьому, заперечення захисника про те, що вилучені речі не мають до кримінального провадження спростовуються матеріалами поданого клопотання, а тому відхиляються. Доводи захисника щодо розбіжностей найменування предметів у мотивувальній та прохальній частині клопотання усунені в процесі розгляду клопотання шляхом отримання відповідних пояснень у слідчого з цього приводу.

Приймаючи рішення за клопотанням, враховую положення ст. 2КПК України, відповідно до яких завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас, відмова у задоволенні даного клопотання може призвести до фактичної втрати доказів по справі. При цьому, дослідження цих доказів, за переконанням слідчого судді сприятиме повноті, та об`єктивності досудового розслідування, а також надасть змогу перевірити обставини які зможуть бути використані для досягнення завдань визначених у ст. 2 КПК України.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність належних доказів, які вказують на ймовірне вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході обшуку 05.11.2020 року за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , а саме: предмет схожий на складний ніж у чохлі, котрий поміщений у спец.пакет НПУ №SUD2035019, кепку чорного кольору із надписом «Роlо» та безрукавку чорного кольору із надписом «Ultramagnetic», які поміщено у картонну коробку.

Зобов`язати слідчого невідкладно повідомити заінтересованих осіб (володільців) про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1