Провадження № 11-кп/4820/774/20
Категорія : ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Чортківська установа виконання покарань № 26» та Тернопільським апеляційним судом кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2018 року за № 0000033 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2, ч. 3 ст. 307 та ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2020 року, -
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено, продовжено обвинуваченим
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, неодруженому, непрацюючому,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та жителю АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, непрацюючому,
на час судового розгляду, кожному, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 грудня 2020 року.
В задоволенні клопотань захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про зміну обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовлено.
Продовжуючи обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування щодо обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не встановлено.
Непогоджуючись з ухвалою, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просив ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 28.10.2020 року скасувати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , їх захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підтримку поданих апеляційних скарг, прокурора, який заперечив проти задоволення таких, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Виходячи з вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд першої інстанції при розгляді клопотання прокурора в повній мірі дотримався цих вимог закону.
Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 184, 199 КПК України. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінальних правопорушень, особи обвинувачених.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні умисних особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, які усвідомлюючи міру покарання у випадку визнання їх винними, будуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також, обвинувачені раніше неодноразово судимі, крім того, ОСОБА_8 вчинив злочин під час іспитового строку, ніде не працюють, не мають постійного джерела доходу, що свідчить про стійкість їх протиправної поведінки та небажання стати на шлях виправлення, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись суддею. При цьому були опитані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора, захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу.
При вирішенні ж питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим суд першої інстанції врахував, що судовий розгляд кримінального провадження на даний момент не закінчено, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні умисних особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, раніше неодноразово судимі, крім того, ОСОБА_8 вчинив злочин під час іспитового строку, ніде не працюють, не мають постійного джерела доходу.
Тому, суд прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики: переховування від суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор довів, що застосування щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не встановлено.
Враховуючи наведене, доводи обвинувачених про незаконність ухвали слідчого судді та необхідність зміни запобіжного заходу на більш м`який є необґрунтованими.
Отже, потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинувачених шляхом продовження останнім запобіжного заходу є виправданою.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2020 року про продовження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк по 28 грудня 2020 року залишити без змін, а їх апеляційні скарги без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4