Справа № 682/1533/20
Провадження № 1-кп/675/138/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2020 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження за № 0000174 по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пашуки Славутського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні матір похилого віку, освіта середня спеціальна, не працюючого, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_8 10 квітня 2020 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_7 , вчинив закінчений замах на умисне вбивство останнього за наступних обставин.

Так, 10 квітня 2020 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території вищевказаного домогосподарства, на ґрунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_7 вчинив з останнім сварку, яка переросла в шарпанину, в ході якої ОСОБА_7 силоміць виштовхав ОСОБА_8 з території свого подвір`я. При цьому у ОСОБА_8 , який був ображений словами та поведінкою ОСОБА_7 , виник умисел, спрямований на вбивство останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 , з метою відшукання знаряддя для вчинення вбивства, ОСОБА_8 повернувся на територію будинковолодіння, розташованого у АДРЕСА_2 , де проживав.

Надалі, у кімнаті будинку, розташованого на території вказаного домогосподарства, ОСОБА_8 взяв із шафи не зареєстровану, придатну для стрільби мисливську гладкоствольну двохствольну куркову рушницю 20 калібру, моделі «Б», № НОМЕР_1 , виробництва Тульського збройового заводу, яку без відповідних дозволів зберігав за вищевказаною адресою, та, перебуваючи в цій же кімнаті, вийняв із шухляди, що під телевізором, два придатні для стрільби, споряджені саморобним способом, мисливські патрони 20 калібру, якими зарядив зброю.

Після цього, близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_8 , взявши зазначену власноручно заряджену рушницю, яку мав намір використати як знаряддя для вчинення вбивства, будучи обізнаним про небезпеку застосування зброї відносно людини, усвідомлюючи, що вона заряджена бойовими набоями, повернувся до господарства ОСОБА_7 , який стояв на порозі веранди, що перед входом до будинку, розташованого в АДРЕСА_2 .

Надалі, ОСОБА_8 , який стояв на відстані близько трьох метрів від ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, з метою вбивства останнього на ґрунті особистих неприязних відносин із ним, націлив ствол рушниці в область живота ОСОБА_7 та звів спусковий гачок правого ствола, однак постріл не відбувся внаслідок осічки набою у правому стволі рушниці.

Тому ОСОБА_8 з метою завершення свого злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_7 , звів курок на бойовий звід на лівому стволі та, націливши ствол рушниці в живіт потерпілого, здійснив постріл у ОСОБА_7 , який в обстановці, що склалася, в момент другого пострілу з метою врятування свого життя, уникаючи поранення та ухиляючись із лінії вогню, розвернувся боком.

Однак, внаслідок другого пострілу ОСОБА_8 заподіяв потерпілому тілесне ушкодження у вигляді вогнепальної рани лівого передпліччя з дефектом м`язів, шкіри, фасції, яке за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричиняє тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак смерть потерпілого не настала, а злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_8 , а саме: у зв`язку з осічкою патрону у правому стволі рушниці під час першого пострілу, закінченням патронів після другого пострілу та внаслідок дій ОСОБА_7 , який в момент другого пострілу ухилився з лінії вогню, надалі самостійно викликав швидку допомогу та його було вчасно госпіталізовано до Славутської центральної районної лікарні, де надано необхідну медичну допомогу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, з правовою кваліфікацією злочину погодився, щиро розкаявся у скоєному та суду пояснив, що 10 квітня 2020 року допомагав по господарству своїм знайомим, де вживав спиртне. Надалі, будучи напідпитку, пішов до будинковолодіння свого сусіда ОСОБА_7 , щоб провідати його матір похилого віку, де спілкувався із останньою. Пізніше до будинку зайшов потерпілий, де між ними виникла суперечка, тому вони вийшли з будинку на вулицю і почали шарпатися. Під час сварки потерпілий вдарив його рукою в око, від чого обвинувачений упав. У подальшому ОСОБА_10 , який в момент події перебував у вищевказаному домоволодінні, завів обвинуваченого додому. Перебуваючи за місцем свого проживання, ОСОБА_8 думав про те, що сталося, подивився у дзеркало, де побачив синець під оком, що його дуже обурило. Тому він схопив рушницю та повернувся до будинковолодіння ОСОБА_7 , оскільки мав намір застрелити його, де помітив останнього, який стояв на веранді та сміявся. Обвинувачений націлив рушницю на живіт потерпілого та звів спусковий гачок, однак постріл не відбувся внаслідок осічки набою. Тому ОСОБА_8 звів інший курок і здійснив постріл. Побачивши, що потрапив у руку ОСОБА_7 , з якої текла кров, обвинувачений зрозумів, що міг накоїти лиха. Далі ОСОБА_8 пішов додому, де поклав рушницю у дровітню. При цьому, швидку допомогу він не викликав, оскільки вважав, що потерпілий зробить це самостійно. Пізніше приїхали працівники поліції, які вилучили зброю та затримали його.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 визнав частково в сумі 20 000 грн., пояснив, що в ході судового провадження його родина добровільно відшкодувала ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 12 500 грн.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Показами потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив суду, що 10 квітня 2020 року близько 15 год. 00 хв. він зайшов до будинку, де проживає його мати, за якою потерпілий доглядає, де помітив ОСОБА_8 , який був напідпитку. У будинку між ним та обвинуваченим виникла суперечка, тому ОСОБА_7 вивів ОСОБА_8 на подвір`я, де між ними тривала шарпанина, в ході якої ОСОБА_8 намагався вдарити його, а тому потерпілий наніс останньому удар рукою у лице. Потім ОСОБА_10 завів обвинуваченого додому. Через 1,5 години ОСОБА_8 повернувся з рушницею, підійшов до нього на відстань близько 3-х метрів, направив зброю на потерпілого та звів спусковий гачок, однак постріл не відбувся внаслідок осічки набою. Надалі, обвинувачений знову підняв рушницю, прицілився йому в живіт та здійснив постріл. Намагаючись уникнути поранення, потерпілий повернувся, внаслідок чого отримав поранення у ліве передпліччя. Після пострілу ОСОБА_8 розвернувся та пішов з місця події, а ОСОБА_7 повернувся до хати, де перев`язав руку та зателефонував дружині і повідомив про те, що сталося. Потерпілий суду пояснив, що раніше будь-які суперечки між ним та обвинуваченим не виникали, а причиною вчинення ОСОБА_8 щодо нього кримінального правопорушення він вважає надмірне вживання останнім у той день спиртних напоїв. При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 поклався на розсуд суду. Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди підтримав у повному обсязі.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_10 вказав суду, що 10 квітня 2020 року він йшов до свого знайомого ОСОБА_8 . Коли проходив повз домогосподарство, в якому проживає мати ОСОБА_7 , потерпілий повідомив йому, що обвинувачений перебуває у його будинку. Свідок був очевидцем суперечки, яка виникла між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Повідомив, що вони вийшли з будинку, де між ними продовжувалася сварка, в ході якої потерпілий вдарив обвинуваченого. Останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. Тому ОСОБА_10 забрав ОСОБА_8 та завів додому.

Даними протоколу огляду місця події від 10 квітня 2020 року з фототаблицею до нього доведено, що замах на вбивство вчинено на території домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_2 . Під час огляду зафіксовано сліди та обстановку вчиненого кримінального правопорушення. Зокрема, на веранді, що при вході до будинку, виявлено пляму крові та дробини на підлозі, кров та рваний отвір від пострілу з рушниці на светрі, в якому був одягнений ОСОБА_7 , пошкоджене від пострілу скло з вікна, рваний отвір на фіранці, отвори на стіні від пострілу з рушниці. Зафіксована на місці події обстановка в сукупності з іншими доказами доводять причетність обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення (а.с. 84-100).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 75 від 12 червня 2020 року на час проведення огляду у потерпілого ОСОБА_7 виявлено рубець зовнішньо-задньо-внутрішньої поверхні лівого передпліччя у її середній третині на висоті 1 метра від рівня підошвенної поверхні ступнів, з ознаками вторинного загоювання у центральній частині рубця, який є наслідком спричиненої у минулому рани. В представлених для дослідження медичних документах зазначено про заподіяння 10 квітня 2020 року ОСОБА_7 вогнепальної рани лівого передпліччя з дефектом м`язів, шкіри, фасцій. Вказана рана в потерпілого могла бути спричинена дією набою мисливської рушниці від щонайменше одного пострілу. Згідно даних медичної карти вогнепальна рана в ОСОБА_7 заподіяна до звернення за медичною допомогою о 21 год. 30 хв. 10 квітня 2020 року, що відповідає часу події. Зазначена в медичних документах вогнепальна рана лівого передпліччя з ушкодженням м`язів, фасцій за кваліфікуючим критерієм ушкодження, що спричиняє тривалий розлад здоров`я, відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Властивості та локалізація рубця на тілі, вогнепальної рани на шкірі лівого передпліччя ОСОБА_7 не мають ознак для викладення підсумків про механізм виникнення внаслідок боротьби чи самооборони, оскільки відображають одномоментну травмуючу дію. Потерпілий міг отримати виявлені в нього тілесні ушкодження у результаті вогнепального поранення за обставин та в спосіб, зазначених ним під час проведення за його участю слідчого експерименту (а.с. 158-159).

За змістом протоколу обшуку від 10 квітня 2020 року під час проведення обшуку у домоволодінні АДРЕСА_2 , в якому проживає обвинувачений ОСОБА_8 , у дровітні з тильного боку подвір`я було виявлено і вилучено мисливську рушницю марки ТОЗ 20-го калібру, із серійним номером НОМЕР_1 , один бойовий набій марки «Baikal» 20-го калібру у правому стволі рушниці зі слідами осічки у вигляді удару курка по капсулю набою без сліду пострілу, гільзу від стріляного мисливського набою марки «Baikal» 20-го калібру у правому стволі рушниці, один змив речовини із спускових курків рушниці, один змив із прикладу та спускової коробки, один змив із ствольних отворів, а також у шухляді тумби, що під телевізором у житловій кімнаті будинку - одинадцять бойових набоїв марки «Baikal» 20-го калібру до мисливської гладкоствольної рушниці, сім стріляних гільз від мисливського набою марки «Baikal» 20-го калібру (а.с. 103-110).

Відповідно до протоколу слідчого експерименту із застосуванням відеозйомки від 24 квітня 2020 року та схеми до нього за участю потерпілого ОСОБА_7 останній показав на місці, добровільно та детально розповів про обставини скоєння щодо нього кримінального правопорушення, у тому числі щодо механізму здійснення пострілу та нанесення йому тілесного ушкодження, розташування та вигляду вогнепальної рани під час конфлікту, який виник між ним та обвинуваченим 10 квітня 2020 року (а.с. 67-75).

За змістом довідки лікаря від 10 квітня 2020 року при проведенні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлено, що ОСОБА_8 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що становить 1,47 проміле (а.с. 123).

Згідно з висновком судово-токсикологічної експертизи № 889 від 13 травня 2020 року під час дослідження зразка крові ОСОБА_8 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 2,13 проміле (а.с. 168).

У відповідності до висновку судово-імунологічної експертизи № 257 від 05 травня 2020 року кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 172-173).

За змістом висновку судово-імунологічної експертизи № 258 від 05 травня 2020 року кров обвинуваченого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 163-164).

Даними висновку судово-імунологічної експертизи № 259 від 08 травня 2020 року підтверджується, що на марлевому тампоні, на який вилучено змив речовини із підлоги будинку, де було вчинено замах на вбивство ОСОБА_7 , знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н. Отже, ця кров може походити від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 , і не може походити від обвинуваченого ОСОБА_8 , який відноситься до іншої групової належності крові за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 177-179).

Згідно з висновком судової експертизи продуктів пострілу № 5.1-0247:20 від 04 червня 2020 року на марлевому тампоні зі змивом зі зброї та на марлевому тампоні, протягнутому крізь лівий ствол зброї, які вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого, є продукти пострілу. Разом з тим, на поверхні светра, штанів, взуття, в які був одягнутий ОСОБА_8 під час його затримання, а також на марлевому тампоні, протягнутому крізь правий ствол зброї, яка вилучена в ході проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого, продуктів пострілу не виявлено (а.с. 189-194).

Даними висновку судової експертизи зброї № 3.1/3.2-0124:20 від 01 червня 2020 року підтверджується, що вилучений у ході проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 предмет, схожий на рушницю, належить до категорії мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї, є мисливською гладкоствольною двохствольною курковою рушницею 20-го калібру, моделі «Б», № НОМЕР_1 , виробництва Тульського збройового заводу. Вказана рушниця є придатною для стрільби. Надана на дослідження гільза - відстріляна з лівого ствола цієї рушниці. На наданому патроні наявні сліди бійка та переднього зрізу затвора (щитка колодки), залишені бійком та щитком колодки, призначеними для стрільби з правого ствола вказаної рушниці. Вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 11 патронів є боєприпасами до мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї, патронами 20-го калібру, придатними для стрільби, спорядженими саморобним способом із використанням снарядів шроту, клейтухів, прокладок та гільз з капсулями (а.с. 199-210).

Згідно з протоколом щодо результатів здійснення негласних слідчих розшукових дій від 27 травня 2020 року під час проведення негласних (розшукових) слідчих дій аудіо-, відео контролю за місцем тимчасового перебування ОСОБА_8 (приміщення ІТТ № 1 м. Хмельницького, ГУНП в Хмельницькій області), які проводилися на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького апеляційного суду від 16 квітня 2020 року, одержана інформація, що ОСОБА_8 у домогосподарстві за місцем проживання матері потерпілого внаслідок сварки з останнім вчинив замах на його вбивство із застосуванням вогнепальної зброї (а.с. 139-144).

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 10 квітня 2020 року, відповідно до якого 10 квітня 2020 року ОСОБА_8 було затримано. Під час особистого обшуку в останнього було вилучено светр, штани та пару калош (а.с. 120-122).

Даними постанови про визнання предметів речовими доказами від 11 квітня 2020 року (а.с. 112-115).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 272 від 19 травня 2020 року ОСОБА_8 на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та на даний час будь-якою душевною хворобою, психічним розладом не страждав і не страждає, в період скоєного в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу, патологічного сп`яніння не знаходився, міг та може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 215-217).

Наведені докази та їх оцінка у своїй сукупності переконують суд, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Передбачених процесуальним законом підстав для визнання вищенаведених доказів неналежними або недопустимими суд не вбачає.

На думку суду, за наведених обставин ОСОБА_8 усвідомлював, що, здійснюючи постріл з мисливської зброї в область живота потерпілого, він може позбавити останнього життя.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, судом враховано всі досліджені докази в сукупності, в тому числі спосіб вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення - із застосуванням мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку обвинуваченого та потерпілого, їхні неприязні стосунки, ставлення обвинуваченого до наслідків кримінального правопорушення, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Про наявність умислу особи свідчать конкретні дії винного під час вчинення кримінального правопорушення.

Підтвердженням наявності умислу в обвинуваченого ОСОБА_8 на протиправне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 є використання мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї як знаряддя вчинення злочину, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, невжиття заходів щодо надання потерпілому належної медичної допомоги.

Викладене свідчить, що ОСОБА_8 свідомо бажав настання смерті потерпілого ОСОБА_7 , однак довести свої дії до кінця не зміг через обставини, які не залежали від його волі, а саме: у зв`язку з осічкою патрону у правому стволі рушниці під час першого пострілу, закінченням патронів після другого пострілу та внаслідок дій ОСОБА_7 , який в момент другого пострілу ухилився з лінії вогню, надалі самостійно викликав швидку допомогу та його було вчасно госпіталізовано до Славутської центральної районної лікарні, де надано необхідну медичну допомогу.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Зважаючи на вказані приписи процесуального закону, суд через неналежність до кримінального провадження не приймає до уваги та не надає оцінку висновку судово-цитологічної експертизи № 167 від 04 червня 2020 року (а.с. 183-184).

Зазначений доказ не підтверджує існування чи відсутність обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та не має у ньому будь-якого значення, а також не вказує на достовірність чи можливість використання інших доказів у кримінальному провадженні.

Підходячи до обрання міри покарання обвинуваченому, виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особливості, особу винного, зокрема, характеристику, сімейний стан, фактичні обставини провадження.

Вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_8 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні матір похилого віку, свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обвинувачений визнав повністю, критично оцінив своє діяння та вдався до осуду своєї суспільно небезпечної поведінки.
Суд також враховує думку потерпілого, який при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду та не наполягає на обранні ОСОБА_8 суворої міри покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Щире розкаяння винного, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілому суд визнає обставинами, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Тому з урахуванням даних про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні матір похилого віку, а також зважаючи на наслідки вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, які полягають у заподіянні потерпілому тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричиняє тривалий розлад здоров`я, суд вважає за можливе призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України.
На думку суду, покарання у виді позбавлення волі є тим покаранням для ОСОБА_8 , яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, даним про його особу, обставинам, що пом`якшують та обтяжують йому покарання, саме таке покарання буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Потерпілим ОСОБА_7 подано до суду цивільний позов про стягнення на його користь із обвинуваченого ОСОБА_8 100 000 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
ОСОБА_8 цивільний позов визнав частково, на суму 20 000 грн., частину якої в розмірі 12 500 грн. його родиною відшкодовано потерпілому в ході судового провадження. Вказав, що за браком коштів він не має змоги виплатити ОСОБА_7 моральну шкоду в більшому розмірі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України суд, зокрема, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Так, судом враховується, що потерпілий переніс фізичний біль, душевні страждання та хвилювання, яких зазнав у зв`язку з замахом на його життя, з нанесенням йому тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, чим було порушено його нормальний спосіб життя. Вказане негативно позначилось на психологічному стані ОСОБА_7 .
Виходячи з суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_8 діяння, що призвело до заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, з врахуванням характеру, обсягу та тривалості страждань потерпілого, а також засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне моральне відшкодування визначити в сумі 50 000 грн., яких буде достатньо для моральної компенсації потерпілому завданих йому моральних страждань від кримінального правопорушення.
Така грошова сума, на думку суду, є виваженою та справедливою, як стосовно потерпілого, так і обвинуваченого.
Як встановлено судом, родиною ОСОБА_8 сплачено цивільному позивачу 12 500 грн. у відшкодування завданої шкоди.
Як пояснив суду обвинувачений, вказані кошти виплачені ОСОБА_7 в якості відшкодування моральної шкоди. Натомість, потерпілий, будучи допитаним у судовому засіданні, зазначив про те, що кошти ним отримано у відшкодування матеріальної шкоди.
Разом з тим, суд враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази понесення потерпілим витрат на лікування внаслідок отримання завданих йому обвинуваченим тілесних ушкоджень. Слід також зазначити, що вимогу про стягнення з ОСОБА_8 матеріальної шкоди цивільним позивачем не заявлено.
Тому суд зараховує сплачені обвинуваченим ОСОБА_7 кошти в сумі 12 500 грн. в якості відшкодування саме моральної шкоди, завданої суспільно небезпечним діянням ОСОБА_8 .
Відтак, на користь ОСОБА_7 підлягає стягненню з обвинуваченого 37 500 грн. моральної шкоди, що складає різницю між сумою, яка належала б до стягнення, та фактично виплаченою сумою морального відшкодування (50 000-12 500=37 500).
Також, на думку суду, у зв`язку з призначенням ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків по відбуванню покарання до набрання вироком законної сили йому слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи зброї у сумі 5230 грн. 40 коп. та судової експертизи слідів пострілу в сумі 1307 грн. 60 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави в повному обсязі.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити попередній у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_8 з 20 жовтня 2020 року, зарахувавши в цей строк час тримання під вартою з 10 квітня 2020 року по 19 жовтня 2020 року включно відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2020 року на майно, вилучене в ході проведення огляду за місцем вчинення кримінального правопорушення ( АДРЕСА_2 ), майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ( АДРЕСА_2 ), які проведено 10 квітня 2020 року, та майно, вилучене під час проведення особистого обшуку затриманого, а саме: на спортивну кофту сірого кольору, 10 металевих округлої форми, деформованих предметів, схожих на дроби мисливського набою, мисливську рушницю марки ТОЗ 20-го калібру із серійним номером НОМЕР_1 , один бойовий набій марки «Baikal» 20-го калібру, гільзу від стріляного мисливського набою марки «Baikal» 20-го калібру, одинадцять бойових набоїв марки «Baikal» 20-го калібру, сім стріляних гільз від мисливського набою марки «Baikal» 20-го калібру, светр чоловічий синього кольору, штани сірого кольору, пару калош чорного кольору.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_3 , 37 500 (тридцять сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Речові докази по справі:

-светр чоловічий синього кольору, штани сірого кольору, пару калош чорного кольору, що упаковані у сейф пакети, які перебувають на зберіганні у Славутському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, повернути обвинуваченому ОСОБА_8 ;

-змив речовини бурого кольору із підлоги веранди будинку, змиви речовини із спускових курків рушниці, прикладу та спускової коробки, ствольних отворів, спортивну кофту сірого кольору із рваними пошкодженнями тканини в ділянці лівого рукава та із слідами речовини бурого кольору, дев`ять металевих округлої форми, деформованих предметів, схожих на дроби мисливського набою, 1 металевий округлої форми, деформований предмет, схожий на дробину мисливського набою, які упаковані у паперові конверти та сейф пакет, що перебувають на зберіганні у Славутському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, знищити;

-мисливську рушницю марки ТОЗ 20-го калібру із серійним номером НОМЕР_1 , один бойовий набій марки «Baikal» 20-го калібру, гільзу від стріляного мисливського набою марки «Baikal» 20-го калібру, одинадцять бойових набоїв марки «Baikal» 20-го калібру, сім стріляних гільз від мисливського набою марки «Baikal» 20-го калібру, які упаковані у паперові конверти та сейф пакети, що перебувають на зберіганні у Славутському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 6538 (шість тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн. 00 коп. судових витрат за проведення судових експертиз.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя

Секретар: