Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Києві, клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

У клопотанні прокурор зазначає, що «у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за №0004526, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.12.2019. Досудовим розслідуванням встановлено, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.12.2019 приблизно о 20.00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З метою припинення конфлікту, ОСОБА_6 відмовився від подальшого спілкування із ОСОБА_7 та вийшов із приміщення кафе на вулицю. В цей час у ОСОБА_8 , на ґрунті особистої неприязні, яка виникла під час словесного конфлікту, виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись по АДРЕСА_1 , приблизно о 20.10 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_9 , тримаючи в правій руді ніж, який мав при собі, вибіг із приміщення кафе «Вернісаж» та, погрожуючи вбивством, наздогнав ОСОБА_6 , після чого цілеспрямовано наніс кілька ударів ножем в область тулуба останнього. Від отриманих ударів ОСОБА_6 впав на землю, але ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, переслідуючи мету умисного протиправного позбавлення життя потерпілого, продовжив наносити удари в область тулуба ОСОБА_6 .

Однак ОСОБА_10 , не довів до кінця свій умисел з причин, що не залежали від його волі, оскільки свідки з метою врятування життя ОСОБА_6 , почали відволікати ОСОБА_8 , а також відтягувати потерпілого в сторону.

Після цього, ОСОБА_9 , втративши з поля зору потерпілого, якого переховували неподалік, розпочав його пошуки, але не знайшовши його, покинув місце вчинення злочину, тим самим не виконавши всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Відповідно до довідки виданої Клінічною лікарнею №15 Подільського району міста Києва від 23.12.2019, у потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з поранення перикарда, внутрішньоплевральна кровотеча легкого ступеню тяжкості. Проникаюче поранення грудної клітини зліва з пораненням плеври. Непроникаюче поранення в області грудини. Колото-різана рана в області поясниці з пошкодженням прямих м`язів спини.

23.12.2019 в період часу з 22.15 год. по 22.50 год. було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , у приймальному відділенні Клінічної лікарні №15 Подільського району міста Києва, в ході якого виявлено та вилучено речі які належать потерпілому ОСОБА_6 , а саме: одну пару черевиків чорного кольору із слідами речовини бурого кольору на них яку було поміщено до паперового конверту; одну кофту темно- синього кольору із слідами порізів та плямами речовини бурого кольору, одні камуфльовані штани із слідами речовини бурого кольору які було поміщено до паперового конверту, одну кофту бордового кольору із слідами порізів та плямами речовини бурого кольору яку було поміщено до паперового конверту; одну куртку червоного кольору із слідами порізів та плямами речовини бурого кольору яку було поміщено до паперового конверту; мобільний телефон марки «MEIZU» білого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; один мобільний телефон марки «NOMI» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 які було поміщено до спеціального пакету №7063540.

Вказаний злочин відноситься до особливо тяжких, санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КГПС України підставою, у зв`язку з якою потрібно здійснити арешт майна - те, що є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину, є предметом кримінального правопорушення пов`язаного з речами на яких наявні ознаки щодо протиправної діяльності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України не застосування накладення арешту на майно та заборони його використання може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Орган досудового розслідування вважає, що на вище зазначені речі вилучені під час огляду місця події 23,12.2019, необхідно накласти арешт, оскільки вони підлягають додатковому дослідженню, огляду та проведення відповідних експертиз. Не застосування накладення арешту на майно та заборони його використання може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема, доказом злочину.

Відповідно до ч. З ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, всі вилучені речі відповідають критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України.

Крім того, відповідно до п.2 ч.5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного робочого дня після вилучення такого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. ст. 40, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий просить накласти арешт на майно, яке вилучено під час проведення огляду місця події 23.11.2019 в період часу з 22.15 год. по 22.50 год. за адресою: м.Київ, вул. Г.Сковороди, 2, у приймальному відділенні Клінічної лікарні №15 Подільського району міста Києва, а саме: одну пару черевиків чорного кольору із слідами речовини бурого кольору на них яку було поміщено до паперового конверту; одну кофту темно-синього кольору із слідами порізів та плямами речовини бурого кольору, одні камуфльовані штани із слідами речовини бурого кольору які було поміщено до паперового конверту, одну кофту бордового кольору із слідами порізів та плямами речовини бурого кольору яку було поміщено до паперового конверту; одну куртку червоного кольору із слідами порізів та плямами речовини бурого кольору яку було поміщено до паперового конверту; мобільний телефон марки «MEIZU» білого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; один мобільний телефон марки «NOMI» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 які було поміщено до спеціального пакету № 7063540.»

У судове засідання прокурор, слідчий, власник майна не з`явилися, про місце і час розгляду клопотання повідомлені

Неприбуття у судове засідання вказаних соіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 168 КПК України 1. Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

2. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

3. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

4. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Як передбачено ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення за ст. 15 ч. 3, ст. 115 ч. 1 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004526 від 23.12.2019.

Враховуючи викладене, з метою належного збереження речового доказу слідчий просить накласти арешт на вказане майно, що належить на праві власності ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання щодо накладення арешту на майно відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, тому слідчий суддя вбачає наявність правових підстав для задоволення клопотання, та накладення арешту на майно, з метою забезпечення речового доказу у кримінальному провадженні № 0004526 від 23.12.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 115 ч. 1 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 131, 168, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Подільськоо УП ГУ НП у м Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , про арешт майна.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час проведення огляду місця події 23.11.2019 в період часу з 22.15 год. по 22.50 год. за адресою: м.Київ, вул. Г.Сковороди, 2, у приймальному відділенні Клінічної лікарні №15 Подільського району міста Києва, а саме: одну пару черевиків чорного кольору із слідами речовини бурого кольору на них яку було поміщено до паперового конверту; одну кофту темно-синього кольору із слідами порізів та плямами речовини бурого кольору, одні камуфльовані штани із слідами речовини бурого кольору які було поміщено до паперового конверту, одну кофту бордового кольору із слідами порізів та плямами речовини бурого кольору яку було поміщено до паперового конверту; одну куртку червоного кольору із слідами порізів та плямами речовини бурого кольору яку було поміщено до паперового конверту; мобільний телефон марки «MEIZU» білого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; один мобільний телефон марки «NOMI» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 які було поміщено до спеціального пакету № 7063540, що належить на праві власності ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. ст. 392, 395 КПК України.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1