Справа № 595/2390/19
Провадження № 1-кп/603/46/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2020 р. м.Монастириська

Колегія суддів Монастириського районного суду Тернопільської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244 від 25 червня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника обвинуваченого: ОСОБА_7

потерпілої: ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебувають матеріали кримінального провадження, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні звернулась до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на два місяці. В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, ніде не працює та раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, а також злочинів проти життя та здоров`я особи. Крім того, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувались судом при обранні даного запобіжного заходу, зокрема обвинувачений ОСОБА_5 у зв`язку із тяжкістю вчиненого ним кримінального правопорушення, може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню істини, забезпеченню швидкого, повного і неупередженого дослідження обставин вчинення злочину і завершення судового розгляду у розумний строк.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора заперечили, посилаючись на необгрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та просять обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора заперечила, просить обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи в межах заявленого прокурором клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи наведене та зважаючи на положення ч.3 ст. 331 КПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки строк тримання під вартою згідно ухвали суду від 26.08.2020 закінчується 24.10.2020 року.

Так, ухвалою колегії суддів Монастириського районного суду Тернопільської області від 28.01.2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Ухвалою суду від 26.08.2020 року строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено строком на два місяці до 24.10.2020 року.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Дане кримінальне правопорушення, згідно ч.6 ст.12 КК України, відноситься до особливо тяжких умисних злочинів проти життя людини.

Також, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, колегія суддів погоджується з тим, що має місце ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватись від суду, оскільки усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, обвинувачений може умисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Також у клопотанні прокурор посилається на наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема, чинити на них відповідний тиск, шляхом погрози схиляти до дачі неправдивих показань чи зміни показань на свою користь. При цьому, враховуючи те, що свідки та потерпілі у даному кримінальному провадженні на даний час допитані, тому колегія суддів вважає посилання прокурора на наявність вказаного ризику безпідставними.

Також, суд вважає безпідставними посилання прокурора у клопотанні на наявність ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України - можливість обвинуваченим перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню істини іншим чином, оскільки жодних обґрунтувань наявності вказаного ризику прокурором не надано.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , ніде не працює, офіційних доходів не отримує, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується вимогою про судимість №8152/9/5-2019.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку про схильність обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення ним кримінальних правопорушень та свідчить про його суспільну небезпечність.

Розглядаючи питання можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слід зазначити, що з огляду на характер інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який відноситься до особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, колегія суддів вважає, що такі запобіжні заходи як домашній арешт чи будь-які інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаному ризику передбаченому п. 1 ч.1 ст.177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів вважає безпідставним та таким, що до задоволення не підлягає.

На думку колегії суддів, обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого, характеру, тяжкості та обставинам кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому та покаранню, що може бути призначене, в разі визнання його винуватим, забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме ризику, передбаченому п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, який на даний час не зменшився та продовжує існувати, тому на думку колегії суддів вказані обставини виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення всебічного, оперативного, повного та неупередженого судового розгляду даного кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховуючи те, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 24.10.2020 року, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, тому строк дії запобіжного заходу слід продовжити строком на 60 (шістдесят) днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 318, 331, ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , обраного згідно ухвали суду від 28 січня 2020 року та продовженого ухвалою суду від 26 серпня 2020 року, строком на 60 (шістдесят) днів.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 13 грудня 2020 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , негайно після її проголошення, а також направити Державній установі «Чортківська установа виконання покарань №26» - для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Монатириський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3