Справа № 357/1362/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу (кримінальне провадження № 0003707) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дубові Магаринці Козятинського району Вінницької області, громадянки України, розлученої, тимчасово не працюючої, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованої АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

07.12.2019 року, близько 5 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні кімнати №336 готелю «Кларк», що розташований по вул. О.Гончара, 1/42 в м. Біла Церква Київської області, маючи намір на вчинення крадіжки, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що її дії залишаються непоміченими сторонніми особами та власником майна, шляхом вільного доступу, із шиї потерпілого ОСОБА_4 , який на той момент спав, викрала, а саме зняла золотий ланцюжок, довжиною 57 см. 585 проби вагою 12,25 грам, вартістю 14196 гривень 40 копійок, та золотої підвіски (хрестика) 585 зроби вагою 4,79 грам, вартістю 5551 гривень 08 копійок, а також викрала із кишені куртки потерпілого грошові кошти в сумі 2500 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_4 ,чим заподіяла останньому майнової шкоди на загальну суму 22248 гривень 48 копійок, та в подальшому з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, і викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю. При цьому дала суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам щодо обставин таємного викрадення чужого майна. Зазначила, що 07.12.2019 року, вона в кафе познайомилася з потерпілим, з яким разом відпочивали, після чого пішли до кімнати №336 готелю «Кларк», в м. Біла Церква Київської області, де продовжували відпочивати. В подальшому коли потерпілий заснув зняла з нього золотий ланцюжок з хрестиком та забрала з куртки грошові кошти в сумі 2 500 грн. Ланцюжок заклала в ломбард, за що отримала 2000 грн., за які ж потім і викупила ланцюжок та повернула потерпілому. Щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні, попросила вибачення у потерпілого, запевнила суд, що зробила для себе належні висновки та просила суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачена, прокурор, потерпілий не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та її дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 вчинила закінчений умисний кримінальний проступок проти власності. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення у виді матеріальної шкоди та те, що шкода відшкодована.

Враховуючи особу обвинуваченої, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності та раніше не судима, за місцем проживання характеризується в цілому добре. Розлучена, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченої, враховуючи досудову доповідь органу пробації, суд приходить до висновку, що обвинувачена є особою із середньою ймовірністю вчинення повторного злочину, а тому не становить велику суспільну небезпеку для суспільства.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченої в суді, яка негативно поставилася до своїх вчинків, суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просить суворо не карати обвинувачену.

При призначенні покарання суд також виходить з положень ч. 3 ст. 5 КК України відповідно до якої Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_5 попередження вчинення нею та іншими нових кримінальних правопорушень, їй необхідно і достатньо призначити покарання у виді штрафу, який передбачено в санкціях ч. 1 статті 185 КК України як в редакції Закону від 04.06.2009 року так і в редакції Закону від 22.11.2018 року.

Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону від 22.11.2018 року передбачає призначення покарання у виді штрафу у розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , суд при призначенні покарання застосовує санкцію ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону від 04.06.2009 року, яка діяла на момент вчинення злочину та передбачає більш м`який розмір покарання у виді штрафу - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір якого повинен бути ближчим до мінімального.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст.185 КК України в редакції Закону від 04.06.2009 у виді позбавлення штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одну тисячу двадцять) грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у справі: золотий ланцюжок та хрестик вважати повернутими потерпілому.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1