Провадження № 11-кп/4820/524/20
Категорія : ч.3ст.149КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника служби
у справах дітей
Хмельницької міської ради ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченої за ч.3 ст.149 КК України ОСОБА_7 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в частині дії обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його продовжено до 28 серпня 2020 року включно.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2019 року в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 192100 (сто дев`яносно дві тисячі сто) грн., термін дії покладених на ОСОБА_7 , встановлених переліком обов`язків два місяці. У разі невиконання цих обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Суд мотивував своє рішення тим, що ризики, які були доведені прокурором в суді при обранні обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, істотно не змінились. Остання негативно характеризується, обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, який за своїм характером становить особливу суспільну небезпеку, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, вчиненого відносно неповнолітньої особи. Крім того, у справі не з`ясовані усі обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, в тому числі не допитані усі свідки, а відтак обвинувачена, знаходячись на волі, може незаконно на них впливати, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу, прийняти нову, якою змінити обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`якший запобіжний захід домашній арешт за місцем проживання, з покладанням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Вказує, що підстави для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Прокурором не надано будь-яких доказів, що ОСОБА_7 має наміри ухилятися від суду, а висунете обвинувачення є необґрунтованим, безпідставним, оскільки в ході допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 з`ясувалося, що коли вона перебувала під дією наркотичних засобів, їй запропонували спровокувати її матір ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Крім того, прокурор не довів наявність жодного ризику, встановленого вимогами ст.177 КПК України, яких не було і встановлено судом першої інстанції в оскаржу вальній ухвалі.

Апелянт стверджує, що із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 визнає свою вину та розкаюється у вчиненому, жодним чином не перешкоджала встановленню істини, а тому будь-яким чином не має наміру перешкоджати і надалі кримінальному провадженню, так як на всі запитання, які їй ставилися та будуть ставитися, вона буде надавати правдиві та повні показання.

Також відсутні ризики, що обвинувачена може знищити або спотворити будь-які речі чи документи, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відсутні докази відносно існування ризиків щодо переховування обвинуваченої ОСОБА_7 від суду та незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні і прокурором не надано жодного доказу цьому.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, представника служби у справах дітей Хмельницької міської ради, перевіривши судове рішення, в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Суд з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченій ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, на суд покладено обов`язок розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Доводи апеляційної скарги захисника про перебільшення доведених ризиків чи їх відсутність, які б давали суду підстави вважати, що вона може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, суперечать дослідженим матеріалам провадження та не можуть бути прийнятими до уваги.
Посилання захисту на те, що в провадженні існують обставини, які не були враховані судом та давали суду підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суперечать дослідженим матеріалам кримінального провадження та не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегія суддів погоджується, що метою і підставою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в даному провадженні, є запобігання спробам обвинуваченої переховуватись від суду, вчинення нових кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом та такі ризики продовжують існувати на даний час, та виправдовують подальше тримання особи під вартою. Також судом першої інстанції враховано тяжкість покарання, що обвинувачена ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч.3 ст.149 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 років до 15 років та дані про особу обвинуваченої, яка ніде не працює.
При розгляді апеляційної скарги захисника колегією суддів встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, та неможливість застосування до обвинуваченої іншого, більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, оскільки інший запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не зможе запобігти доведеним ризикам.
Докази та обставини, які наявні в матеріалах кримінального провадження, дають достатні підстави колегії суддів вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, вчиняти нові кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, що, в сукупності з вищевказаними обставинами, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Погоджуючись з такими висновками суду, апеляційний суд вважає, що для запобігання наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, суд обґрунтовано продовжив строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , з такими висновками суду погоджується колегія суддів.
Посилання апелянта про наявність достатніх доказів, які б свідчили про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу в виді домашнього арешту за місцем проживання, де обвинувачена, певний час раніше проживала, про що клопотав захисник під час, апеляційного розгляду, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли.
Твердження захисту, що обвинувачена не має наміру впливати на неповнолітню потерпілу, яка на даний час у справі допитана, та свідків, які не допитані; обвинувачена не має наміру переховуватись від суду, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, не можуть слугувати підставами для скасування ухвали суду, позаяк не свідчать про те, що раніше заявлені та доведені ризики зменшились чи зникли.
Встановлені в даному провадженні обставини не дають колегії суддів підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, про що просить захисник, зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків, а доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали суду.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2020 року щодо обвинуваченої за ч.3 ст.149 КК України ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4