УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 16 червня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000562 від 26 квітня 2019 року , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 426-1 , ч. 1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Представник потерпілої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 25 серпня 2020 року шляхом поштового відправлення звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 16 червня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000562 від 26 квітня 2019 року , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 426-1 , ч. 1 ст.366 КК України, яка отримана судом 27 серпня 2020 року.

Вказує,що копія постанови про закриття кримінального провадження отримана потерпілою та її представником 17 серпня 2020 року.

Скаргу мотивує тим, що Державним бюро розслідувань здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000562 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 426-1, ч.1 ст.366 КК України , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року по справі №761/12907/19 заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення , та яке постановою слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 16 червня 2020 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 , начальника приймального відділення Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_7 , лікаря загальної практики Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_8 , медичної сестри приймального відділення Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень.

Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 16 червня 2020 року прийнята передчасно, без всебічного , повного і неупередженого дослідження всіх доказів і обставин, оскільки слідчий всебічно, повно та неупередженно не встановив та не дослідив всіх обставин кримінального провадження, не вжив належних заходів для проведення повного та неупередженого досудового розслідування та передчасно прийняв рішення про закриття кримінального провадження, не маючи доказового підґрунтя та посилаючись на припущення .

Вказує, що постановою слідчого ДБР ОСОБА_10 від 02 вересня 2019 року кримінальне провадження №0000562 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КК України , яка була скасована ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року. Після відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні , органом досудового розслідування не здійснено необхідних слідчих дій, жодних процесуальних дій, та знову 16 червня 2020 року передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження . Зокрема, слідчим не вилучено у ІНФОРМАЦІЯ_1 або у Національного військово - медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» оригінал Протоколу медичного освідчення ОСОБА_3 для встановлення факту споживання алкоголю та стану сп`яніння (наркотичними та іншими психотропними речовинами) від 27 грудня 2017 року . Для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження не було доручено установі, що здійснює проведення судових експертиз, провести почеркознавчу експертизу тексту вищевказаного протоколу та підписів у ньому , що виконані медичними працівниками військового госпіталю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; не здійснено офіційних запитів до відповідних медичних закладів охорони здоров`я з метою документального підтвердження тривалості в біологічних матеріалах людини наркотичних речовин таких як метамфітамін, морфін, марихуана. На підставі отриманої інформації та відповідних офіційних документів не встановлено відповідність показань свідків щодо можливого «вивітрення» наркотичних речовин із сечі ОСОБА_3 за короткий проміжок часу , а саме : з 14:30 27 грудня 2016 року до 09:10 28 грудня 2016 року. Про проведення вищевказаних слідчих , процесуальних дій до слідчого ДБР неодноразово звертався з клопотаннями представник потерпілої , проте вони не були проведені .

Також зазначає, що в постанові про закриття кримінального провадження показання свідків враховані вибірково, зокрема показання свідка ОСОБА_11 .

Вважає,що слідчий помилково прийняв до уваги всі виправлення на тестах на алкоголь , які є офіційним документом , та на підставі якого складають протокол медичного освідчення певної особи ,посилаючись на начебто неуважність медичної сестри ОСОБА_9 ; помилково зробив висновки про недостовірність показань потерпілої ОСОБА_3 щодо перебування останньої 08 серпня 2016 року в стані алкогольного сп`яніння ; не витребував посадові інструкції фігурантів справи , діючих станом на 08 серпня 2016 року , 27 грудня 2016 року , та не перевірив чи мали вони право проводити медичне освідчення.

Крім того, посилається на те, що в порушення вимог ст. 110 КПК України в постанові про закриття кримінального провадження не викладено суті заяв ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення, не наведено доводів на спростування її заяв , які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Просить скасувати оскаржувану постанову слідчого від 16 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000562 від 26 квітня 2019 року .

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_3 -адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав у повному обсязі , просив задовольнити з підстав викладених у ній.

Слідчий першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату,час,місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився. Разом з тим, неявка слідчого відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи представника потерпілої ОСОБА_3 -адвоката ОСОБА_4 , дослідивши матеріли скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000562 від 26 квітня 2019 року, які були надані слідчому судді Державним бюро розслідувань, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 9 КПК України передбачає,що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини,що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судовим розглядом встановлено, що Державним бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000562 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 426-1, ч.1 ст.366 КК України , відомості про яке 26 квітня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактами можливого перевищення службовими особами Військової служби правопорядку влади чи службових повноважень, а також можливого складання службовими особами Головного військового клінічного госпіталю завідомо підробленого документа, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року (справа №761/12907/19) за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення.

16 червня 2020 року слідчий першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000562 від 26 квітня 2019 року на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 , начальника приймального відділення Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_7 , лікаря загальної практики Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_8 , медичної сестри приймального відділення Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень.

Прийняте рішення про закриття кримінального провадження слідчий мотивував тим, що зібрані в ході досудового розслідування докази свідчать , що про те,що в діях начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , які виразились, зокрема, в винесенні наказу від 09 серпня 2016 року №209 про притягнення підполковника ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення попередження про неповну службову відповідальність , складанні протоколу №2 від 09 серпня 2016 року про військове адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 172-20 КУпАП , відносно ОСОБА_3 , винесенні наказу від 27 вересня 2016 року №243 про призначення службового розслідування , наказу від 04 жовтня 2016 року №248 про результати проведення службового розслідування, складанні та направленні листа (клопотання) від 10 жовтня 2016 року №306/2/9001 щодо притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності , наказу від 28 грудня 2016 року №326 про проведення службового розслідування , наказу від 11 січня 2017 року №18 про результати проведення службового розслідування , складанні та направленні листа (клопотання) від 12 січня 2017 року №306/2/208 щодо притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та ін. відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 426-1 КК України, в діях начальника приймального відділення Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_7 , лікаря загальної практики Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_8 , медичної сестри приймального відділення Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

В постанові про закриття кримінального провадження від 25 травня 2020 року викладені обставини, які стали підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, описані слідчі та процесуальні дії, які були здійснені слідчим під час досудового розслідування цього кримінального провадження. Зазначається про допит в якості потерпілої ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_8 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 одночасний допит між потерпілою ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_6 , дослідження письмових доказів,зокрема, огляд матеріалів судового розгляду адміністративного протоколу , складеного відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 172-20 КУпАП, огляд та аналіз інформації , вилученої у операторів мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна », ПрАТ «Київстар» на підставі ухвал слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей та документів, дослідження документів, зокрема, Інструкції про порядок медичного огляду для встановлення стану сп`яніння алкоголем (наркотичною чи іншою одурманюючою речовиною) у Національному військово-медичному клінічному центрі «ГВКГ», Інструкції чергового Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ», яка діяла з 2015 по 2017 роки, Інструкції помічника чергового терапевта , Тимчасового положення про ІНФОРМАЦІЯ_1 , інші докази, на підставі яких слідчий дійшов зазначених вище висновків, яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку, як окремо, так і в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя погоджується з вищевикладеними висновками слідчого, оскільки вони здобуті після повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки усіх зібраних та перевірених доказів.

Одночасно слідчий суддя приходить до висновку, що представником потерпілої ОСОБА_28 - адвокатом ОСОБА_4 не наведено переконливих доводів, які б свідчили про те, що шляхом проведення додаткових слідчих (розшукових), процесуальних дій будуть встановлені достатні дані, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Частиною 5 ст. 110 КПК України встановлені вимоги до постанови слідчого, прокурора. Зокрема постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини.
Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 16 червня 2020 року про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, а наведене в ній мотивування є достатнім і релевантним прийнятому рішенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Зважаючи на вищевикладене , слідчий суддя дійшов висновку, що скарга представника потерпілої ОСОБА_28 - адвоката ОСОБА_4 є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40, 93, 110, 284,303-305,309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 16 червня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000562 від 26 квітня 2019 року , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 426-1 , ч. 1 ст.366 КК України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1