Справа № 640/2007/16-к
н/п 1-кс/953/6427/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського суду в м. Харкові клопотання АТ «Східно-Український Банк «ГРАНТ» про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000090 від 22.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання АТ «Східно-Український Банк «ГРАНТ» в особі Голови правління ОСОБА_3 , в якому він просить скасувати арешт, накладений на нерухоме майно: нежитлову будівлю літ. «ММ-1», загальною площею 2087,9 кв.м., та нежитлову будівлю літ. «МН-1», загальною площею 405,20 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 134.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що кримінальне провадження № 0000090 від 22.01.2016 було відкрито на підставі заяви ПАТ «БАНК «ГРАНТ» про наявність ознак шахрайства в діях ОСОБА_4 та членів його сім`ї, в межах якого і був накладений арешт на нерухоме майн, що зазначене у клопотанні. На даний час кримінальне провадження № 0000090 від 22.01.2016 закрито, у зв`язку із чим в арешті нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване за АТ «СУ БАНК «ГРАНТ», відпала потреба.

В судове засідання представник АТ «СУ БАНК «ГРАНТ» не з`явився, але надав заяву з проханням розглянути клопотання про скасування арешту у його відсутність.

Начальник СУ ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання АТ «СУ БАНК «ГРАНТ» був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження № № 0000090 від 22.01.2016 року (16 томів) встановив наступне.

В провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження № 0000090 від 22.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України.

Так, згідно з наявним у матеріалах справи Витягом № 1 з Єдиного реєстру досудових розслідувань у зазначеному кримінальному провадженні кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин: «До прокуратури Харківської області 21.01.2016 надійшла заява голови правління ПАТ «Банк Грант» ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення у порядку ст. 214 КПК України за фактом умисного складання та видачі експертом ОСОБА_6 завідомо підроблених офіційних документів експертних висновків та їх умисного використання іншими особами. Згідно з вказаної заяви експертом ОСОБА_6 складено ряд висновків експерта стосовно знищення об`єктів нерухомого майна предметів іпотеки ПАТ «Банк «Грант», що не відповідає дійсності».

Також, згідно з Витягом № 2 з Єдиного реєстру досудових розслідувань: «До прокуратури Харківської області 10.03.2016 надійшла зава голови правління ПАТ «Банк Грант» надійшла заява голови правління ПАТ «Банк «Грант» ОСОБА_5 , про вчинення кримінального правопорушення за фактом шахрайських дій з майном, яке знаходиться у іпотеці банку. Згідно з вказаної заяви членами сім`ї ОСОБА_4 встановлені порушення норм Закону України «Про іпотеку», проігнорувавши факт арешту майна з боку органів Державної виконавчої служби, без дозволу ПАТ «Банк «Грант» провели реконструкцію п`яти об`єктів нерухомого майна, фіктивно змінили технічні параметри цих об`єктів та зареєстрували їх за цими ж адресами, але вже без обтяжень іпотекою і забороною відчуження, права власності на вказані об`єкти нерухомого майна за новими власниками».

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2016 р. були задоволені клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 та накладено арешти на: 1) нежитлові будівлі літ. «ММ-1» загальною площею 2087,9 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 134, власниками 2/5 часток яких є ТОВ «Фарт», 3/25 - ОСОБА_8 , 3/25 - ОСОБА_9 , 6/26 - ОСОБА_10 , 3/25 - ОСОБА_11 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження; 2) нежитлові будівлі літ. «МН-1» загальною площею 405,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , власниками 2/5 часток яких є ТОВ «Фарт», 6/26 - ОСОБА_10 , 3/25 - ОСОБА_8 , 3/25 - ОСОБА_11 , 3/25 - ОСОБА_9 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Також слідчим суддею встановлено, що згідно постанови слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 кримінальне провадження № 0000090 від 22.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.190, ч.2 ст.358 КК України було закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_4 , і ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 727/2878/19, що викладена в постанові від 30.06.2020 р. у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2018 року, при арешті майна, слідчий суддя виходив з того, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Під час судового розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, що арешт нерухомого майна - нежитлової будівлі літ. «ММ-1», загальною площею 2087,9 кв.м., та нежитлової будівлю літ. «МН-1», загальною площею 405,20 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 134, право власності на яке на даний час зареєстровано за АТ «СУ Банк «Грант», був накладений обґрунтовано, однак, він позбавляє останнього права на користування та розпорядження належним йому майном, а тому необхідність у продовженні арешту відпала, оскільки за повідомленням сторони обвинувачення кримінальне провадження вже закрито.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи викладене, стороною кримінального провадження, за клопотанням якої накладено арешт не доведено підстав для продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання АТ «Східно-Український Банк «ГРАНТ» про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000090 від 22.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт нежитлової будівлі літ. «ММ-1», загальною площею 2087,9 кв.м., та нежитлової будівлі літ. «МН-1», загальною площею 405,20 кв.м., що був накладений ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2016 р., дозволивши їх відчуження та здійснення будь-яких реєстраційних дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1