Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 505/3577/18
Номер провадження: 1-кп/511/12/20
23.07.2020 року колегія суддів Роздільнянського районного суду Одеської області у складі: судді доповідача - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення судової психофізіологічної експертизи з використанням спеціального технічного засобу поліграфу

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області на розгляді перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000570 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення по справі відносно обвинуваченого ОСОБА_6 судової психофізіологічної експертизи з використанням спеціального технічного засобу поліграфу.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що в ході судового розгляду допитані усі свідки по справі, досліджена більшість доказів, однак існують протиріччя в показах всіх учасників процесу та матеріалах справи та тому, на думку захисту, істини встановити не вдалося. Оскільки сторона обвинувачення намагається довести вину ОСОБА_6 за допомогою непрямих доказів, а натомість, у сторони захисту є прямі докази невинуватості обвинуваченого, а саме алібі, яке підтвердили свідки в суді, тому без проведення вказаного дослідження неможливо усунути протиріччя та встановити чи приховує або спотворює ОСОБА_6 свідомо яку-небудь інформацію про обставини і деталі злочину, тому покази обвинуваченого потребують додаткової перевірки.

Вказане дослідження захисник просить провести спеціалістів «Поліграф Центр» ( м. Одеса, вул. Дерибасіська, 18), якому просить на вирішення поставити наступні питання:

-Чи виявляються в ході психофізіологічного дослідження з використанням поліграфа у громадянина ОСОБА_10 реакції, які свідчать про те, що він під час вчинення злочину, а саме в період з 1.05.2018 року з приблизно 18-00 годин до 2.05.2018 року приблизно 6-00 годин перебував у с.Коси, Подільського р-ну, Одеської області на водойомі.
-Чи виявляються в ході психофізіологічного дослідження з використанням поліграфа у громадянина ОСОБА_11 реакції, які свідчать про те, що останній не скоював інкриміноване йому вбивство гр-ки ОСОБА_12 .
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_5 та представник потерпілої -адвокат ОСОБА_9 заперечували проти задоволення вказаного клопотання адвоката ОСОБА_7 .

Ознайомившись з вказаним клопотанням, вислухавши думку сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання з на ступних підстав.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України)

Відповідно до ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

При цьому, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності (ч. 2 ст. 332 КПК України).

За правилами ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження (ст. 243 КПК України).

Так, у відповідності до п.п.6.4. Розділу 6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України 08 жовтня 1998 року N 53/5 (надалі Інструкції) основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.
Крім цього, у відповідності до пп. 6.8.1 розділу IV "Психологічна експертиза" Інструкції передбачено проведення опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа з метою отримання лише орієнтувальної інформації для конструювання версій розслідування.
При цьому, суд звертає увагу, що Поліграф - це багатоканальний осцилограф, який проводить одночасний запис показників кров`яного тиску, дихання, рухових реакцій, робить електрокардіограму тощо. Водночас, на основні чотири показники, які вимірюються поліграфом (артеріальний тиск, пульс, потовиділення, частота дихання) впливає велика кількість емоцій, в тому числі радість, ненависть, печаль, тривога, депресія. Зв`язок цих параметрів у сукупності із намірами безперечного обману до цього часу наукою не доведено. Також, слід зазначити, що поліграф не читає думки, а лише реєструє фізіологічну активність та зміну її параметрів. Він виявляє не брехню, а лише збудження, яке з певною долею вірогідності може свідчити про неправду. По фізіологічним реакціям не можна точно встановити природу процесу, що їх викликав (позитивна чи негативна емоція, біль, якісь асоціації, брехня, переляк).
Правдивість і неправдивість показань носить етичний та юридичний характер і відноситься до сфери понять, прояв яких неможливо зафіксувати фізичними приладами.
Інформація, отримана в результаті проведення психофізіологічної експертизи з використанням поліграфа, підтверджує лише суб`єктивну значущість конкретних стимулів, які можуть вказувати на наявність приховуваної інформації про обставини злочину або на щирість відповідей на поставлені запитання та не може бути використана як доказ, для встановлення фактичних обставин по справі.
Отже, поліграф лише об`єктивно реєструє фізіологічні функції (реакції) організму, що дозволяє зафіксувати емоційну напругу, пов`язану з питаннями тесту.
Разом з цим, положеннями чинного кримінального процесуального законодавства не передбачена можливість перевірки правдивості показань учасників судового розгляду із застосуванням поліграфа («детектора брехні») або прийняття судом в якості доказу отриманих таким чином відомостей, які носять орієнтовний характер.
Аналіз чинного законодавства дозволяє суду констатувати, що законодавець дозволяє використовувати поліграф у вузькому професійному колі (Інструкція щодо застосування комп`ютерних поліграфів у роботі з персоналом органів внутрішніх справ України, затверджена Наказом МВС України від 28.07.2004 № 842, Порядок проведення психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфа у Державному бюро розслідувань, затверджений постановою КМУ від 11.05.2017 № 449, Положення про психологічне забезпечення в Національній гвардії України, затверджене Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 8.12.2016 № 1285 тощо).
Крім того, колегія суддів звертає увагу на відсутність нормативно-правового акту, що врегульовує питання проведення судової експертизи (психофізіологічне дослідження з використанням поліграфу (детектору брехні) для цілей кримінального провадження, зокрема із визначенням основних принципів використання поліграфа, випадків, в яких це заборонено, кола осіб, які не можуть бути піддані такій перевірці, часових рамок, протягом яких особа може бути піддана до такої перевірки.
Результати перевірок на поліграфі мають в процесі доказування орієнтовне, а не доказове значення, а висновки мають ознаки вірогідності.
Також висновки психофізіологічного дослідження не можуть бути взяті до уваги позаяк ними визначається достовірність будь-яких показань в тому числі обвинуваченого про наявність алібі на момент вбивства, що є предметом оцінки суду, але аж ніяк і не психофізіологічної експертизи.
Окрім того, виходячи з вимог ч. 2 ст. 28 Конституції України та пп. 6.8.2 розділу IV Інструкції, відповідні опитування, як різновид медико-психологічних дослідів, можуть проводитися тільки за наявності письмової згоди особи, яка їх проходитиме.
Разом з цим, у наданих стороною захисту матеріалах письмова згода обвинуваченого на проведення психофізіологічного дослідження з використанням поліграфу відсутня.
Також, згідно діючого законодавства, суд має право доручити проведення будь-якої експертизи експертній установі, експерту або експертам, які отримали в порядку, передбаченому Законом України "Про судову експертизу" кваліфікацію судового експерта та внесені згідно до п. 2 Порядку ведення державного реєстру атестованих судових експертів, (затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.03.2012 р. N 492/5) до вказаного реєстру - офіційної електронної бази даних.
Разом з цим, стороною захисту не надано суду доказів того, що спеціалісти «Поліграф Центра» як представники громадської організації «Всеукраїнська Асоціація поліграфологів» включені до Реєстру атестованих судових експертів та мають право проводити вказане експертне дослідження, а без зазначення конкретного прізвища спеціаліста, суд позбавлений вказане перевірити самостійно.
Колегія суддів вважає, що обставини, які на думку захисту підлягають з`ясуванню під час проведення експертизи, а саме встановлення об`єктивної дійсності, можливо шляхом дослідження доказів, джерела яких визначені ч. 2 ст. 84 КПК України, та надання їм відповідної оцінки в порядку ст. 94 КПК України під час винесення остаточного рішення по справі.
Беручи до уваги, що призначення судової психологічної експертизи із застосуванням спеціального технічного пристрою - комп`ютерного поліграфу, для з`ясування обставин, які не містяться в переліку, визначеному ч. 2ст. 242 КПК України, не є обов`язковим, враховуючи заявлені підстави її призначення та можливість з`ясувати ці обставини іншим шляхом, колегія суддів приходить до висновку щодо недоцільності призначення такої експертизи.
При цьому, суд вважає, що сторона захисту на протязі всього часу слухання справи (понад півтора року) не була позбавлена можливості самостійно надати до суду висновок комп`ютерного поліграфу щодо правдивості показань обвинуваченого.
Також, ухвалою суду від 12.11.2019 року по справі вже була призначена судово-психологічна експертиза за матеріалами відеозапису проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого, предметом якої було з`ясування правдивості показів обвинуваченого на слідчому експерименті, висновок якої судом отриманий, долучений до матеріалів справи та досліджений у судовому засіданні.
Колегія суддів наголошує на тому, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження, в якому обвинувачений тримається під вартою, триває з 05.11.2018 року, більше ніж 1,5 року, за цей час стороною захисту не ініціювалося проведення будь-яких експертиз, крім комісійної судово-медичної експертизи, а заявляючи на завершальній стадії судового розгляду одночасно 5 невмотивованих клопотань про призначення та проведення одночасно п`яти різних судових експертиз, без зазначення у клопотаннях, з якою метою, необхідно провести вказані дослідження, та що цими експертними дослідженнями сторона захисту намагається підтвердити або спростувати, та клопочучи про проведення експертиз в різних судово-експертних установах та взагалі в інших місцях (м. Харків, м.Київ, м. Одеса), з необхідністю забезпечення явки двох свідків обвинувачення до м. Харків, фактично нівелюється можливість проведення вказаних експертиз, оскільки для їх проведення необхідно надсилати матеріали кримінального провадження (які наявні в одному примірнику) до різних установ та в різні міста України, та зазначене свідчить про затягування розгляду вказаного кримінального провадження.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, клопотання захисту задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.89, 94, 242, 243, 332, 358, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про призначення у справі судової психофізіологічної експертизи з використанням спеціального технічного засобу поліграфу - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3