Справа № 463/1583/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/788/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду міста Львова від 30 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду міста Львова від 30 червня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які містяться у його заяві від 13.02.2020 про вчинення суддею Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу; поновити строк апеляційного оскарження у зв`язку з тим, що копію ухвали отримав лише 13 липня 2020 року.

Апелянт не погоджується із рішенням слідчого судді і вважає ухвалу незаконною та необгрунтованою, оскільки, на його думку, існували усі підстави для зобов`язання уповноваженої особу ТУ ДБР внести відомості в ЄРДР за його заявою від 13 лютого 2020 року щодо вчинення суддею Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви; просить апеляційну скаргу задоволити.
Заслухавши доповідь судді, виступ ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Наведені апелянтом доводи поважності пропуску строку апеляційного оскарження підтверджуються матеріалами провадження. Колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений ОСОБА_6 з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів скарги, 13 лютого 2020 року ОСОБА_6 подав до ТУ ДБР заяву про вчинення кримінального правопорушення суддею ОСОБА_7 , в якій просив за наслідками поданої заяви, відповідно до ч. 7 ст. 214, ч. 1 ст. 216 КПК України повідомити його про присвоєння даному провадження відповідного номера в ЄРДР; повідомити про призначеного процесуального прокурора.

Слідчим суддею, за наслідками розгляду скарги ОСОБА_6 , встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 25.10.2019 у справі № 463/8338/19 відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на постанову про відмову у визнані потерпілим в кримінальному провадженні № 0001913 від 30.08.2019. 13.02.2020 ОСОБА_6 , звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові із заявою про вчинення суддею Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, мотивуючи це тим, що на його думку вищевказана ухвала слідчого судді ОСОБА_7 від 25.10.2019 є неправосудною. Зі змісту вищевказаної заяви ОСОБА_6 від 13.02.2020 року вбачається, що він фактично не погоджується з ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 25.10.2019 року та діями судді під час розгляду скарги.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.Незгода учасника судового процесу з прийнятим судовим рішенням, яке вступило в законну силу, не може мати безумовним наслідком реєстрацію заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення в Єдиному реєстрі досудових розслідувань. З врахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, так як слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР м. Львова А. Поручником правомірно не були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 , оскільки така заява не місить відомостей про вчинення злочину суддею Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 .
Відмовляючи в задоволені скарги ОСОБА_6 , слідчим суддею також враховано заперечення слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР м. Львова А.Поручника від 09.06.2020 № 12-03/2-13884вих20, відповідно до яких слідчий розглянув заяву ОСОБА_6 від 13.02.2020 та дійшов висновку, що відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за цією заявою.
Положення ст. 214 КПК України, перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, згідно п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 оскільки аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

З такою думкою погоджується і колегія суддів.

Отже, ТУ ДБР, розташоване у м. Львові, отримавши заяву ОСОБА_6 від 13 лютого 2020 року про вчинене кримінальне правопорушення, дотримано вимог чинного законодавства України, перевірено її та встановлено факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , з чим погоджується і апеляційний суд, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 червня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4