ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4684/20 Номер провадження 11-кп/814/838/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000215 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 04 червня 2020 року,

встановила:
Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Полтави, непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судимому,
продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 2 місяці до 03 серпня 2020 року включно.

Відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Таке рішення суд мотивував тим, що на розгляді суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів та ОСОБА_12 у вчинення тяжкого злочину, ОСОБА_8 не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів. При цьому суд вважає, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду, обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а в разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінити розмір застави, визначивши у межах 20 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що у даному провадженні усі слідчі дії виконані, докази зібрані, а тому відсутні ризики.

Зазначає, що обвинувачений має постійне місце проживання, одружений, має родину, трьох малолітніх дітей на утриманні, у нього незадовільний стан здоров`я, хворіє на СНІД та вірусний гепатит С.

Стверджує, що сама тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, тоді як обвинувачений свою причетність у вчиненні злочинів не визнає.

Крім того вважає розмір застави, який визначений слідчим суддею, непомірним для обвинуваченого, оскільки не враховано його майновий стан, наявність на утриманні трьох дітей та стан здоров`я.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до матеріалів справи, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000215 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч. 3 ст. 307 КК України, а ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. В ході судового розгляду 04 червня 2020 року судом першої інстанції постановлено ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 2 місяці до 03 серпня 2020 року включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, те, що розгляд провадження на час вирішення питання не завершений.

Тому, враховуючи тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_8 , та даних про його особу, встановлених судом першої інстанції, суд дійшов правильного висновку про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, обгрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних злочинів організованою злочинною групою та за попередньою змовою групою осіб, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, в даному провадженні судовий розгляд на час вирішення питання не завершено.

Окрім цього, у разі визнання обвинуваченого винуватим, йому загрожує покарання до 12 років позбавлення волі. Такі обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При цьому, наявність постійного місця проживання та неповнолітньої дитини не є абсолютною підставою для зміни запобіжного заходу, а відсутність роботи ставить під сумнів доводи адвоката, що діти перебувають на утриманні обвинуваченого. Крім того, довідка про наявність у ОСОБА_8 захворювання не доводить неможливість перебування його в установі попереднього ув`язнення.
Відсутні і підстави для зменшення розміру застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як про це просить захисник в апеляційній скарзі, оскільки відповідно до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначено у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 392, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 04 червня 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4