Березівський районний суд Одеської області
08.10.2020
Справа № 494/1023/20
Провадження № 1-кс/494/229/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.10.2020 м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6
Визначення судді було здійснено автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності відповідно до ст. 35 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - КПК України) та визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .
Справа передана слідчому судді ОСОБА_1 07.10.2020 року та призначена до розгляду на 08.10.2020 року.
На обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилався на те, що 05.10.2020 року приблизно о 23:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 разом зі своєю матір`ю перебували за місцем мешкання, що розташоване з адресом: АДРЕСА_1 . На підставі раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виникла сварка, в ході якої в ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, на грунті раптово виниклої особистої неприязні, з метою спричинення тілесних ушкоджень, не маючи умислу на вбивство, наніс ОСОБА_8 множинні удари руками та ногами по тулубу, голові, верхніх і нижніх кінцівках. У результаті спричинених ОСОБА_5 ударів, ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у виді множинних переломів кісток лицьового черепу, множинних переломів правих ребер, що потягло за собою травматичний шок, які відповідно до п.п.О п. 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння. В період часу з 00:00 годин до 04:00 годин 06.10.2020 року, за місцем мешкання, що розташоване за адресом: АДРЕСА_1 настала смерть ОСОБА_8 внаслідок травматичного та гемологічного шоку обумовленого спричиненими численними тілесними ушкодженнями у виді відкритих переломів кісток лицьового черепа та множинних переломів правих ребер з крововиливом у праву плевральну порожнину, які є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя в момент їх заподіяння та які перебувають у причинному
зв`язку зі смертю потерпілої.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України. 07.10.2020 року йому повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 10 (десяти) років. Під час досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчий та прокурор вважає про наявність ризиків передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки останнього затримали у м. Арциз Одеської області та він раніше неодноразово судимий.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні 08.10.2020 року клопотання підтримали на підставах викладених у клопотанні, просили його задовольнити. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні.
Захисник зазначив на розсуд суду.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні з клопотанням слідчого та прокурора погодився та не заперечував проти доводів слідчого. Свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав. Будь-яких клопотань під час розгляду справи не заявляв. Розкаювався у вчиненому.
06.10.2020 року затримано ОСОБА_5 , про що складений протокол про затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину.
07.10.2020 року ОСОБА_5 в порядку статей 276-279 КПК України було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
У судовому засіданні підозрюваний та захисник повідомили про отримання клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та ОСОБА_5 з клопотанням погодився.
Згідно частини другої статті 177 КПК України: «підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті…».
Відповідно до статті 178 КПК України при обранні запобіжного заходу враховуючи надані слідчим матеріали кримінального провадження, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, наявність повідомлення йому про підозру.
Також враховуючи, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але зважаючи, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на що посилався слідчий у своєму клопотанні. підозрюваний ОСОБА_5 не має власного житла, постійного джерела доходу, не працює, офіційно не одружений, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків.
Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу - не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.
Передбачений статтею 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, тобто підозрюваний за місцем реєстрації не проживає, а мешкає за адресою АДРЕСА_1 , періодично покидає це житло та може ухилитись від органів досудового слідства, вважаю за неможливе застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Слідчий суддя також враховує, що затримання особи відбулось у м. Арциз Одеської області.
Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Слідчому судді не надано доказів майнового стану підозрюваного та те, що він офіційно працює, а тому не зможе у встановлений законом п`ятиденний термін внести необхідну суму застави.
Відповідно до положень ст.194 КПК України вважаю, що під час судового розгляду клопотання були доведені:
-обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України;
- підстави вважати, що існують ризики передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України;
- недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні слідчого.
Більш того, суд вважає зазначити , що згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обгрунтованої підозри щодо скоєння заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою. Але Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).
З огляду на наведене, з врахуванням визнання клопотання підозрюваним, вважаю, що є наявність достатніх підстав вважати, що існує необхідність у обранні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому подання слідчого підлягає задоволенню.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Керуючись статтями 177, 178, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту у залі суду, помістивши його до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто з моменту його затримання 06 жовтня 2020 року до 04 грудня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1