Справа № 731/274/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/524/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.017.270.100.000.187, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 квітня 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнідинці, Варвинського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирався.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту фактичного затримання після приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 9941 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року на автомашину OPEL Astra д/н НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 та на автомашину ВАЗ 2105 д/н НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_12 скасовано.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник, які за своїм змістом дублюють одна одну, просять скасувати вирок місцевого суду та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Також захисник просить дослідити всі матеріали кримінального провадження. Призначити по даному кримінальному провадженню повторну комплексно комісійну транспортно-трасологічну та авто технічну експертизи, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бакаріуса. Звертають увагу, під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції була допущена неповнота судового розгляду, яка полягає у відхиленні клопотання адвоката про призначення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи. Підставою відмови в задоволенні даного клопотання судом зазначено, що стороною захисту не надано доказів того, що в матеріалах справи містяться кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допитані в судовому засіданні експерти підтвердили та роз`яснили свої висновки, а тому сумніву у суду про наявність суперечностей у висновках експерта немає. Крім того, немає підстав вважати, що висновки експерта є необгрунтованими чи суперечать матеріалам справи. Посилання сторони захисту на призначення експертизи слідчим суддею, але не виконання останньої експертом із-за відсутності оригіналів документів суд не приймає до уваги, оскільки слідчим суддею на стадії досудового розслідування не здійснювалося дослідження експертних висновків та не проводилося допиту експертів, а ухвала слідчого судді мотивована лише наявністю у сторони захисту підстав вважати, що висновки експертиз мають суперечності, а отже призначення даної експертизи є нічим іншим, як намаганням стороною захисту затягнути розгляд справи, що є неприпустимим. Оскільки в матеріалах кримінального провадження мається декілька висновків експерта, які суперечать один одному, для повного та об`єктивного розгляду даного кримінального провадження необхідно проведення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи. Окрім того, відповідно до висновку експерта № 209 від 25 серпня 2017 року в крові від трупа ОСОБА_13 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,3 проміле. Зазначена концентрація алкоголю в крові за життя, зазвичай, відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння. Даному факту суду надана неналежна оцінка, яка на думку суду ніяким чином не вплинула по дорожньо-транспортну пригоду. З цим також не погоджуються, оскільки ОСОБА_13 перебуваючи в такому стані алкогольного сп`яніння нездатен був реально оцінити обстановку та виїхав на зустрічну смугу створивши небезпеку для водія ОСОБА_7 , а як наслідок скоїв ДПТ, в результаті якої загинув.

На апеляційну скаргу обвинуваченого від прокурора надійшло заперечення, в якому вона просить залишити її без задоволення, а вирок місцевого суду без змін.

Від потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_14 також надійшли заперечення на апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, в яких просять залишити їх без задоволення, а вирок місцевого суду без змін.

Як встановив доведеним суд І інстанції, 25 серпня 2017 року, близько о 01 год. 25 хв., ОСОБА_7 , керуючи автомашиною марки «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шевченка, що в смт. Варва, Варвинського району Чернігівської області, в напрямку від перехрестя вулиці 9-го Травня до перехрестя вулиці Ломоносова, де неподалік будинку №75 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, виїхав на середину проїжджої частини дороги так, що лівий борт кузова автомобіля марки «OPEL ASTRA» знаходився на зустрічній смузі та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_13 , який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив вимоги п. 11.1 кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними, п. 11.3 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, п. 13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, п. 13.3 під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_13 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 209 від 25 серпня 2017 року, отримав тілесні ушкодження у виді поєднаної травми голови, тулубу та кінцівок у виді що включає: травми голови у формі забійної рани з синцем та садном на лівій частині обличчя, садна в ділянці підборіддя; закритої травми тулуба у формі закритих переломів 3-6,8 лівих ребер, розривів реберно- хрящових з`єднань 3-7 правих ребер, лівобічного гематорексу (скупчення крові у плевральній порожнині, об`ємом близько 450 мл), забою легень, розривів печінки та селезінки, що супроводжувались внутрішньочеревною кровотечею (об`ємом близько 1700 мл) садна на передній поверхні шиї; травми кінцівок у формі відкритого перелому лівої стегнової кістки з двома ранами на лівому стегні, чисельних саден кінцівок, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, та знаходиться в прямому причинно- наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_13 ..

Порушення водієм ОСОБА_7 , п. 11.1, п. 11.3, п. 13.1, п. 13.3 Правил дорожнього руху стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди, і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали.

Допитаний в судовому засіданні місцевого суду обвинувачений свою вину не визнав.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає їх необгрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 286 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, 13.01.2020, в судовому засіданні місцевого суду захисником ОСОБА_10 було заявлено клопотання про призначення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз. (т. 2 а.п. 28-34)

Ухвалою суду від 13.01.2020 в задоволенні клопотання відмовлено. (т. 2 а.п. 35)

При цьому судом вмотивовано прийняте рішення щодо поданого клопотання та винесено обґрунтовану ухвалу.

ОСОБА_10 та обвинувачений в апеляційних скаргах посилаються на ухвалу слідчого судді Варвинського районного суду від 13.05.2019, якою в кримінальному провадженні призначено транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу за клопотанням сторони захисту. (т. 1 а.п. 29)

Але, зазначена ухвала не виконана експертом у зв`язку із ненаданням стороною захисту необхідних матеріалів. (т. 2 а.п. 12, 13)

У відповідності до ст. 350 КПК України відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Проте, захисник ОСОБА_10 , надавши суду висновок експерта №005-01 (Е)/20 від 18.02.2020, повторно клопотання про призначення комплексної експертизи не заявляв. (т. 2 а.п. 46-61)

В апеляційні скарзі ОСОБА_10 зазначено, що судом при винесенні вироку допущено невідповідність висновків суду, яка полягає в тому, що судом не взято до уваги висновки експерта № 005-01 (Е)/20 від 18.02.2020, надані стороною захисту.

Зазначене твердження не відповідає дійсності. У мотивувальній частині вироку судом надано оцінку всім доказам дослідженим у судовому засіданні з точки зору належності та допустимості.

При цьому суд обґрунтував чому не приймає, як доказ на спростування вини обвинуваченого висновку експерта № 005-01 (Е)/20 від 18.02.2020. Зазначивши, що даний висновок експерта ґрунтується на припущеннях. Експертом в основу висновку покладено змодельовану схему руху автомобіля ВАЗ-2105. Зазначений висновок не узгоджується з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

У вироку судом також зазначено чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші та належним чином обґрунтував своє рішення.

В апеляційній скарзі захисника мається посилання на ілюстративне зображення зіткнення транспортних засобів на аркуші № 8 висновку експерта № 439 від 27.10.2017 (судова транспортно-тросологічна експертиза). При цьому в апеляційній скарзі захисник допускає припущення про те, що таке положення транспортних засобів, яке зазначено на ілюстративному зображенні могло виникнути лише при виїзді автомобіля ВАЗ-2105 на зустрічну смугу руху.

Зазначене припущення спростовано шляхом допиту в судовому засіданні експерта, який проводив судову транспортно-тросологічну експертизу.

Крім того, дане твердження спростовується показами наданими в судовому засіданні експертом ОСОБА_15 , який проводив судову інженерно - транспортну експертизу за експертною спеціальністю 10.1 «дослідження обставин і механізму ДТП».

Так експерт ОСОБА_16 вказав, що на зображенні № 4 експертного висновку №439 зазначено розташування транспортних засобів та зазначено кут 155 градусів, який вимірювався між віссю автомобіля «OPEL ASTRA» та автомобіля ВАЗ-2105, і даний кут не є кутом під яким зіткнулися автомобілі. Виходячи з об`єктивних даних розміщення транспортних засобів кут під яким автомобілі зіткнулися становить близько 20 градусів.

Експерт ОСОБА_15 зазначив, що незначний кут зіткнення, а саме 20 градусів, свідчить про те, що ймовірно водій автомобіля ВАЗ -2105 в безпосередній близькості від автомобіля «OPEL ASTRA» здійснив різкий поворот керма праворуч.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 зазначає про призначення під час досудового розслідування двох судово інженерно-транспортних експертиз. Вважає, що при призначенні експертиз допущено порушення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень тому експертизи не можуть бути належними та допустимими доказами.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності.

У вироку судом надано оцінку всім наявним висновкам експерта. В судовому засіданні експерти роз`яснили надані ними висновки та підтвердили їх. При цьому суд надав оцінку зазначеним доказам в сукупності.

У чому суперечливість висновків експертиз сторона захисту апеляційному суду пояснити не змогла.

Твердження сторони захисту про виїзд ОСОБА_13 на зустрічну смугу надумане, бо зіткнення вказаних автомашин відбулося практично «лоб у лоб» саме на смузі по якій рухався потерпілий, що видно із протоколу огляду місця ДТП і механічних пошкоджень обох автомашин.

Обвинуваченим ОСОБА_7 в апеляційній скарзі зазначено, що судом не взято до уваги висновок експерта № 209 від 25.08.2017 щодо наявності в крові трупа ОСОБА_13 етилового спирту, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння. Обвинувачений вважає, що винуватцем ДТП є саме ОСОБА_13 .

Але, зазначене твердження також є надуманим.

Суд у вироку зазначив, що в момент ДТП водій автомобіля Ваз - 2105 ОСОБА_13 перебував в стані алкогольного сп`яніння, але сам факт сп`яніння свідчить лише про порушення водієм ПДР та не є беззаперечною підставою його винуватості в ДТП, а матеріали справи не містять його винуватості.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, місцевий суд також в повній мірі врахував характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення,

особу винуватого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивну характеристику з місця проживання та роботи, має на утриманні неповнолітню доньку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не знаходиться, офіційно працевлаштований, являється інвалідом 3-ї групи, висновок органу пробації, відповідно до якого, останній прийшов до переконання, що виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення чи обмеження волі, а також позицію потерпілих, які наполягали на застосуванні до обвинуваченого покарання пов`язаного з позбавленням волі.

Окрім того, при призначенні міри покарання обвинуваченому судом було враховано головне тяжкість кримінального правопорушення, а конкретно те, що в результаті скоєного настали незворотні наслідки у виді смерті потерпілого.

За таких обставин колегія суддів вважає, що місцевий суд вірно призначив покарання, передбачене санкцією інкримінованої статті КК України, воно відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим, даним, що характеризують його особу і є достатнім та справедливим, тому підстав для скасування чи зміни вироку місцевого суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, а касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4