Справа № 214/5791/20
1-кс/214/806/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача у кримінальному провадженні №0000880 від 05.06.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2020 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій остання просить суд визнати незаконною бездіяльність керівника сектору дізнання Саксаганського ВП КВП ГУНП України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 та дізнавача ОСОБА_6 . Окрім того, ОСОБА_3 просить зобов`язати дізнавача ОСОБА_6 визнати її потерпілою у кримінальному провадженні №0000880 від 05.06.2020 року за ст.129 КК України, на підтвердження чого вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначила, що 27.10.2020 року, вона особисто зі своїм представником ОСОБА_4 , надала керівнику органу дізнання ОСОБА_5 клопотання про визнання її потерпілою в кримінальному проваджені №0000880 від 05.06.2020 року, але постанову про визнання чи невизнання її потерпілою дізнавач ОСОБА_6 їй не надала, вручивши тільки витяг з ЄРДР. У зв`язку з викладеним, вважає таку бездіяльність незаконною, тому звернулася до суду з зазначеною скаргою.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 , кожен окремо, скаргу підтримали, просили її задовольнити, оскільки на їх погляд дізнавач ОСОБА_6 повинна була винести постанову про визнання потерпілим.

Інспектор Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000880 від 05.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.129 ч.1 КК України (а.п.1).

27.10.2020 року ОСОБА_3 звернулася до керівника органу дізнання СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 з клопотанням про визнання її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, яке останнім було отримано 28.10.2020 року (а.с.5).

Відповідно до скарги ОСОБА_3 , вона вважає, що дізнавач ОСОБА_6 повинна була винести постанову про визнання її потерпілою та вручити її копію цієї постанови.

Разом з цим, згідно з ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч.3 ст.55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Виходячи з системного аналізу зазначених вище кримінальних процесуальних норм, права та обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Вимоги особи, яка подала скаргу та її представника про винесення вмотивованої постанови про визнання ОСОБА_3 потерпілою, слідчим суддею оцінюються критично, оскільки, згідно ч.5 ст.55 КПК України, вмотивована постанова в даному випадку виноситься в разі відмови у визнанні потерпілим.

Таким чином, з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_3 подано заяву про залучення її до кримінального провадження як потерпілої, яка була належним чином прийнята та зареєстрована у Саксаганському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, відсутність вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим, слідчий суддя вважає, що у останньої виникли права та обов`язки потерпілої, а тому відсутні будь-які підстави для задоволення її скарги в цій частині.
Окремо, слідчий суддя зазначає, що відповідно до рапорту інспектора Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , 06.11.2020 року нею у приміщенні кабінету №112 Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області відбулася розмова з ОСОБА_3 , яка була запрошена для вручення їй пам`ятки про її процесуальні права та обов`язки та допиту в якості потерпілої у будь-який зручний для неї день. Попередня домовленість була на 08.11.2020 року, але в зв`язку з тим, що віна знаходилась на чергуванні, не змогла провести вказані слідчі дії. 08.11.2020 запланований допит не відбувся (а.п.42).

Окрім того, інспектором Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 11.11.2020 року було надано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих дій, згідно з яким працівникам підрозділу ДОП необхідно вручити ОСОБА_3 повістку про виклик до інспектора ОСОБА_6 на 16.11.2020 року на 14-00 годину (а.п.43).

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 зі звернення до суду з вказаною скаргою 09.11.2020 року є передчасними, оскільки, відповідно до матеріалів кримінального провадження, її було викликано інспектором ОСОБА_6 для вручення їй пам`ятки про її процесуальні права та обов`язки та допиту в якості потерпілої.

Окрім того, вважаю, що вимоги скарги ОСОБА_3 про визнання незаконною бездіяльності керівника сектору дізнання Саксаганського ВП КВП ГУНП України у Дніпропетровській області та дізнавача ОСОБА_6 , не можуть бути задоволені, з огляду на таке.

Так, частина 2 статті 307 КПК України, містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а саме: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, рішення, щодо визнання неправомірною бездіяльності керівника сектору дізнання чи дізнавача, виходить за межі, встановленого ч.2 ст.307 КПК України, переліку ухвал слідчого судді постановлених за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача у кримінальному провадженні №0000880 від 05.06.2020 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складений 13.11.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1