Справа № 180/696/18
Провадження № 1-кп/0182/296/2020
У Х В А Л А
09.06.2020 м. Нікополь
Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2018 за № 0000122 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Марганець, Дніпропетровської області, яка зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_5
(в режимі ВКЗ з ДУВП №4),
захисника ОСОБА_7
(в режимі ВКЗ з Марганецьким міським судом),

в с т а н о в и в:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження від 20.02.2018 за № 0000122 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України.
Щодо обвинуваченої було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 09.06.2020.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від органу слідства і суду, до чого її може спонукати тяжкість можливого покарання; продовження злочинної діяльності, що, при відсутності джерел доходів, може спонукати її вчинити нові корисливі злочини, а також репутація обвинуваченої, яка не має постійного місця роботи, законних джерел доходів, а також місця проживання, оскільки будинок, в якому вона проживала, практично зруйнований.
Обвинувачена та її захисник покладались на розсуд суду.
Вислухавши думку сторін судового провадження, колегія суддів враховує наступне.
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжкого та середньої тяжкості. При цьому суд враховує позицію ЄСПЛ, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав (наприклад «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.07.2011 та інших), що «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Тим більш, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілі якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ „Феррарі-Браво проти Італії.
Крім того, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачена може переховуватись від суду, до чого її може спонукати тяжкість можливого покарання; продовження злочинної діяльності, що, при відсутності джерел доходів, роботи, може спонукати її вчинити нові корисливі злочини. Також судом врахована тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 ; репутація обвинуваченої, відсутність у неї законного джерела доходу та роботи, родичів, які могли б її забезпечувати, а також місця проживання, оскільки будинок, в якому вона проживала, практично зруйнований, а її мати також не має законного джерела доходу, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою. Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_5 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій закінчується 09.06.2020, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню.
Оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , поєднаний з насильством, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави їй не визначається.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити.
Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на два місяці, тобто до 06 серпня 2020 р.
Ухвала відповідно до Рішення Конституційного суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3