Справа № 169/462/20
Провадження № 1-кс/169/91/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року смт Турійськ

Слідчий суддя Турійського районного суду Волинської області ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000037 від 21 лютого 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000037 від 21 лютого 2020 року, вказуючи, що 21 лютого 2020 року слідчим слідчого відділення Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000037 від 21 лютого 2020 року за фактом самогубства ОСОБА_4 , що мав місце 27 січня 2020 року о 16 годині 25 хвилин в с.Дольськ Турійського району Волинської області, був встановлений факт виготовлення вогнепальної зброї та 21 лютого 2020 року за вказаним фактом підготовлено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263-1 КК України. А тому, з метою захисту прав її покійного чоловіка, просила скасувати дане повідомлення про підозру ОСОБА_4 , оскільки вважає вказану підозру необгрунтованою та нікчемною, так як була повідомлена з грубим порушенням норм процесуального права, оскільки вже був встановлений факт смерті ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, у поданій скарзі просила розгляд скарги проводити за її відсутності у зв`язку із запровадженням в державі карантину.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду скарги були належним чином повідомлені, про причини неявки не повідомляли, клопотання про відкладення судового засідання не подавали, що в контексті положень частини третьої статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Оглянувши та дослідивши додані до скарги документи та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з частиною другою статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено статтею 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені статтею 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру зазначений в статті 277 КПК України.

Так, відповідно до положень статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Відповідно до статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 42 КПК України передбачено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановленння місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

З матеріалів кримінального провадження №0000037 від 21 лютого 2020 року вбачається, що за фактом самогубства ОСОБА_4 , що мав місце 27 січня 2020 року о 16 годині 25 хвилин в с.Дольськ Турійського району Волинської області, був встановлений факт незаконної переробки вогнепальної зброї та 21 лютого 2020 року за вказаним фактом підготовлено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263-1 КК України.

Проте, зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Турійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), видно, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, в даному випадку на момент складення повідомлення про підозру вже був встановлений факт смерті ОСОБА_4 та слідчому було відомо, що немає учасника кримінального провадження, якого стосується процесуальне рішення. Ні заявник, ні будь-який інший близький родич у вказаному провадженні процесуального статусу учасника кримінального провадження не набували та будь-яких повідомлень не отримували.

Крім того, у вказаному провадженні не було залучено захисника, який би міг забезпечити дотримання права на справедливий суд, що знаходить своє відображення у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема: право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд; право допитувати свідків обвинувачення.

Відповідно до статті 24 цього Кодексу кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Механізм реалізації кримінально-процесуальних гарантій є по суті всією системою кримінально-процесуальних норм, які спрямовують кримінальне провадження на досягнення його завдань. Такими завданнями є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження та застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження.

Системний аналіз вищенаведених положень свідчить, що кримінальний процесуальний закон не містить прямої вказівки на те, хто може вимагати продовження провадження з метою реабілітації померлої особи та наділений правом оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду, прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю підозрюваного, обвинуваченого.

Статтею 525 КПК України визначено, що близькі родичі обвинуваченого, який помер, мають право подати відповідну заяву, якщо це необхідно для його реабілітації. Видається, що звертатися із заявою про продовження провадження з метою реабілітації померлого також мають право його близькі родичі. Відповідні висновки зроблені Верховним судом у справі № 204/6034/16-к від 20 листопада 2019 року.

Відповідно до постанови начальника Турійського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 23 березня 2020 року кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000037 від 21 лютого 2020 року, стосовно ОСОБА_4 закрито у зв`язку із смертю підозрюваного, на підставі пункту п`ятого частини першої статті 284 КПК України, яку постановою першого заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 10 червня 2020 року було скасовано.

З моменту повідомлення про підозру 21 лютого 2020 року пройшло більше 2 місяців, однак, остаточне рішення у вказаному провадженні не прийняте. Станом на момент подання скарги кримінальне провадження залишається не закритим та перебуває у провадженні слідчого Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, а тому, з метою захисту прав покійного чоловіка заявника ОСОБА_3 , її скаргу на повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263-1 КК України, слід задовольнити.

А тому, керуючись статтями 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000037 від 21 лютого 2020 року задовольнити.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263-1 КК України, складене 21 лютого 2020 року слідчим слідчого відділення Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000037 від 21 лютого 2020 року, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя