Справа № 487/4945/20
Провадження № 1-кс/487/5428/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 19.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 за погодженням з заступником начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 19.08.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056, звернувся 04.09.2020 року з клопотанням до Заводського районного суду міста Миколаєва, про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 02.09.2020 року в період часу з 21:46 год. по 23:55 год., в приміщені Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, що знаходиться, за адресою: місто Миколаїв, вулиця Декабристів, будинок №8, а саме на: системний блок чорного кольору «ZIP DRIVE», із серебристими вставками, без маркувань; кримінальне провадження № 0000107 від 16.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на 26 аркушах в тому числі із речовим доказом, що міститься в полімерному пакеті "Експертна служба МВС Україна" № 5266838; завірені копії журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області на 4 аркушах.

Підставою звернення стало те, що вищезазначені вилучені речі та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження та підлягають визнанню речовими доказами.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєвіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 19.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Миколаївської області.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 09.07.2018 за № 182 о/с ОСОБА_6 , призначений на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, у спеціальному званні лейтенант поліції та відповідно до Примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закону), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до положень ст. ст. 2, 18 Закону, одним з основних завдань та обов`язків працівників поліції є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності та професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків.
Статтею 23 Закону встановлено, що одними із основних повноважень поліції є виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вжиття заходів з метою виявлення кримінальних правопорушень, припинення виявлених кримінальних правопорушень, здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності, розшук та доставка осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом.
Так, в силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_6 знав та розумів, що вимогами статей 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, забороняється використовувати своє становище та пов`язані з ним можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», органи Національної поліції віднесені до правоохоронних органів. Таким чином, ОСОБА_6 є службовою особою правоохоронного органу.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 9 статті 23 Закону України «Про національну поліцію», ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних та адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні і адміністративні правопорушення; доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; здійснює оперативно-розшукову діяльність відповідно до закону.

Відповідно до ст. 41 КПК України будучи оперуповноваженим Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 здійснює слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора.

Під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора ОСОБА_6 користується повноваженнями слідчого.

У своїй діяльності ОСОБА_6 повинен керуватися Конституцією та законами України, у т.ч. Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими і відомчими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону України про Національну поліцію, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до посадової інструкції оперуповноваженого ВКП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області затвердженої 03.01.2020 начальником Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області полковником поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_6 підтримує взаємодію зі слідчими органами забезпечує оперативне супроводження порушених кримінальних проваджень до їх розгляду у суді та притягнення винних до відповідальності. Забезпечує повне і точне виконання вимог наказу щодо повного і своєчасного розгляду пропозицій, скарг, заяв і повідомлень громадян, у т. ч. про кримінальні правопорушення, своєчасне їх введення до єдиного реєстру і прийняття законних рішень. Забезпечує дотримання прав та свобод людини та громадянина. Вживає дії для запобігання та усунення будь-яких порушень або невідповідностей.

Однак, будучи працівником державного органу, уповноваженим на виконання функцій держави, ОСОБА_6 з метою особистого незаконного збагачення, протиправно використавши надані йому службові повноваження, передбачені переліченими Законами України і відомчими актами, вчинив корупційний злочин за наступних обставин.

Відділом дізнання Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у формі дізнання кримінального проступку у провадженні № 0000107 за ч. 1 ст. 309 КК України за фактом виявлення 16.07.2020 ст. інспектором 2-го взводу РПОП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 у ОСОБА_9 згорток речовини ззовні схожої на наркотичні засоби.

Так, наприкінці липня 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, до ОСОБА_9 , який проживає спільно із ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 прибув оперуповноважений ВКП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , який повідомив, що він виконує доручення слідчого у кримінальному провадженні за фактом виявлення наркотичних засобів у ОСОБА_9 та зазначив про необхідність надати йому паспорт громадянина України, який належить ОСОБА_9 , після чого останній разом з ОСОБА_10 передав вказаний документ ОСОБА_6 , який зробивши фотознімок на власний мобільний телефон повернув його.

У той же час, в ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди за сприяння у не притягненні ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за дії, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів, для реалізації якого останній почав цікавитись у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про їх матеріальне забезпечення та спроможність заплатити неправомірну вигоду.

Далі, ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 про те, що для уникнення від кримінальної відповідальності за кримінальний проступок пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів, останнім необхідно надати йому неправомірну вигоду не зазначаючи при цьому її розмір.

Надалі, 17 серпня 2020 року ОСОБА_10 прибула по власних справах до Управління Державної міграційної служби в Миколаївській області, яке знаходиться по вул. Декабристів, 5а у м. Миколаєві де біля входу в Центральний ВП ГУНП в Миколаївській області який розташований навпроти УДМС в Миколаївській області за адресою: вул. Декабристів, 8 у м. Миколаєві знаходився ОСОБА_6 , який побачивши ОСОБА_10 покликав до себе.

Остання, виконуючи вимогу ОСОБА_6 , підійшла до нього, після чого ОСОБА_6 , окрім іншого, повідомив, що для уникнення ОСОБА_9 кримінальної відповідальності за придбання та зберігання наркотичних засобів, ОСОБА_10 необхідно надати йому неправомірну вигоду, розмір якої ОСОБА_6 повідомить у подальшому, додавши орієнтовний розмір, який становить не менше ніж 1000 (одна тисяча) доларів США .

Крім того, ОСОБА_6 , з метою завершення свого злочинного умислу на одержання неправомірної вигоди, повідомив про необхідність надати йому власний номер мобільного телефону та повідомив, що передзвонить пізніше.

Наступного дня, зранку 18.08.2020 на мобільний термінал ОСОБА_10 з абонентським номером НОМЕР_1 надійшло 9 викликів з абонентського номеру НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_6 .

Побачивши пропущенні виклики ОСОБА_10 зателефонувала ОСОБА_6 , який повідомив про необхідність негайної зустрічі, на що ОСОБА_10 сказала, що зможе зустрітись об 11 год. 00 хв. та вже об 11 год. 20 хв. ОСОБА_6 прибувши до місця мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , зателефонував на власний мобільний термінал останньої і виказав вимогу негайно вийти з дому.

В свою чергу ОСОБА_10 , виконуючи вимогу ОСОБА_6 , вийшла на вулицю біля будинку де мешкає, після чого останній повідомив про необхідність сісти до його автомобіля. Надалі, одразу після того, як ОСОБА_10 сіла у автомобіль ОСОБА_6 , останній зрушив з місця та поїхав до житлового комплексу «Княжичі», який знаходиться по вул. Північна, 2 у м. Миколаєві.

Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 створивши передумови для одержання неправомірної вигоди, почав вимагати з ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США за сприяння у не притягненні до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 .

Також, ОСОБА_6 розуміючи протиправність своїх дій, повідомив про необхідність негайної передачі вказаної неправомірної вигоди, усвідомлюючи, що його злочинні дії можуть бути викриті співробітниками правоохоронних органів. Далі, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 , щоб остання подумала, а він зателефонує їй о 17 год. 00 хв.

Після того, 18.08.2020 приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 з власного мобільного телефону зателефонував ОСОБА_10 та запитав, чи готова в неї сума грошових коштів, яку вона має йому передати в якості неправомірної вигоди за не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, на що остання повідомила про відсутність на даний час такої суми грошових коштів та зможе їх позичити в період з 23.08.2020 по 25.08.2020 у матері ОСОБА_9 , яка на теперішній час знаходиться на заробітках у м. Києві.

На це, ОСОБА_6 повідомив, що після того, як в неї будуть у наявності вказані грошові кошти, їй необхідно зателефонувати, при цьому додавши, що грошові кошти необхідно шукати якнайшвидше для уникнення негативних наслідків для ОСОБА_9 та можливого повторного переслідування останнього працівниками поліції за придбання та зберігання наркотичних засобів, а також створення передумов для зазначеного переслідування.

Надалі, 02.09.2020 у обідній годині, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 на автомобілі марки «ВАЗ» моделі «21099» з д.н.з. « НОМЕР_3 » прибув до місця мешкання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , після чого остання на вимогу ОСОБА_6 сіла на переднє пасажирське сидіння. Далі, ОСОБА_6 , в силу наявного досвіду, усвідомлюючи способи та методи документування протиправної діяльності з боку працівників правоохоронних органів, з метою конспірації своїх дій, почав рух на вказаному транспортному засобі у хаотичному порядку з метою уникнення переслідування в та в ході зустрічі спілкувались про вирішення питання із знайденою у ОСОБА_9 речовини, ззовні схожої на наркотичний засіб після чого ОСОБА_6 домовився з ОСОБА_10 про наступну зустріч.

Того ж дня, близько 19 год. 50 хв., ОСОБА_6 на транспортному засобі марки «ВАЗ» моделі «21099» зеленого кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_3 » прибув за місцем мешкання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та перебуваючи у вказаному автомобілі наказав покласти всю суму неправомірної вигоди на переднє пасажирське сидіння.

В свою чергу, ОСОБА_10 , виконуючи вимогу ОСОБА_6 , поклала неправомірну вигоду у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США, після чого з метою не бути викритим працівниками правоохоронних органів, останній за допомогою ультрафіолетового ліхтаря просвітив вказані грошові кошти та впевнившись, що вони не помічені за допомогою спеціальної хімічної речовини переклав їх на заднє пасажирське сидіння. Таким чином, ОСОБА_6 , одержав вимагаєму ним неправомірну вигоду у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США від ОСОБА_10 за сприяння у не притягненні до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - одержанні службовою особою неправомірної вигоди, для себе, за вчинення в інтересах третьої особи, будь-якої дії, з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

02.09.2020 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_6 у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

03.09.2020 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування 02.09.2020 в період часу з 21:46 год. по 23:55 год., на підставі санкціонованого дозволу суду, було проведено обшук в приміщені Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, що знаходиться, за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 8, в ході якого було виявлено та вилучено: системний блок чорного кольору «ZIP DRIVE», із серебристими вставками, без маркувань, із кабінету № 35, що знаходиться на 1 поверсі та який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; кримінальне провадження № 0000107 від 16.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на 26 арк. в тому числі із речовим доказом, що міститься в полімерному пакеті "Експертна служба МВС Україна" № 5266838, за фактом видачі ОСОБА_9 12 згортків з невідомою речовиною 16.07.2020 близько 02:20 год. біля буд. 8/10 по вул. 1-а Військова м. Миколаєва; завірені копії журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області на 4 арк., добровільно видані працівниками Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області.

03.09.2020 всі зазначені вилучені речі визнані речовими доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема у вигляді арешту майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
У відповідності до п. п. 1, 2, 3 ч. 2, ч. 3-5 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання.
Згідно із ч. 3 цієї ж статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна, згідно п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у цьому випадку накладається арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Вищезазначені речі та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження та підлягають визнанню речовими доказами.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим доведено, що вилучене майно, а саме: системний блок чорного кольору «ZIP DRIVE», із серебристими вставками, без маркувань та завірені копії журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області на 4 аркушах відповідають критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

Водночас слідчим не доведено необхідність накладення арешту на вилучене в ході проведення обшуку кримінальне провадження № 0000107 від 16.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на 26 аркушах в тому числі із речовим доказом, що міститься в полімерному пакеті "Експертна служба МВС Україна" № 5266838. Оскільки вилучення вищевказаних матеріалів кримінального провадження унеможливить ефективне проведення необхідних слідчий та процесуальних дій по кримінальному провадженню № 0000107 від 16.07.2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України, з метою виконання визначених законом завдань щодо досудового розслідування цього кримінального провадження.

З огляду на викладене, у зв`язку із існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно, а саме: системний блок чорного кольору «ZIP DRIVE», із серебристими вставками, без маркувань та завірені копії журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області на 4 аркушах є об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першою статті 170 КПК України, а саме: можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню. Водночас суд вважає що органом досудового слідства не доведена необхідність накладення арешту на вилучене в ході проведення обшуку кримінальне провадження № 0000107 від 16.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на 26 аркушах в тому числі із речовим доказом, що міститься в полімерному пакеті "Експертна служба МВС Україна" № 5266838, у зв`язку з чим клопотання у цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 02.09.2020 року в приміщені Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, що знаходиться, за адресою: місто Миколаїв, вулиця Декабристів, будинок №8, а саме на: системний блок чорного кольору «ZIP DRIVE», із серебристими вставками, без маркувань; завірені копії журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області на 4 аркушах.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1