Справа № 344/1901/21
Провадження № 11-сс/4808/40/21
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.02.2021 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою -

за участю: прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Своє доводи мотивує тим, що слідчий суддя, всупереч вимогам ст. 177 КПК України, за відсутності обґрунтованої підозри та недоведеності існування ризиків, ухвалив оскаржуване рішення. Вважає, що у судовому засіданні не було доведено навіть вірогідності і причетності ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів. Висловив свою незгоду з тим, що слідчий суддя не надала критичної оцінки показання свідка ОСОБА_9 , чиї показання є штучними і викликають сумнів у їх правдивості, які повністю дублюють зміст повідомлення про підозру, що викликає вірогідність їх написання під диктовку. Також вважає, що наявність висновків експерта не свідчить про причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів. На думку апелянта відсутня обґрунтована підозра.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого, та щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні. Також на переконання слідчого судді, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи вік підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, наявність судимостей, а також обставини вчинення ним нових злочинів на час дії ухвали про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя дійшов висновки, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ані ж тримання під вартою.
Вислухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали клопотання та наявні в матеріалах провадження докази, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів провадження, старшим слідчим в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000899 від 04.11.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

05.02.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень (а.п. 49-57).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні цих злочинів й 05.02.2021 року задовольнив клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Під час апеляційного розгляду сторона, захисту вказувала на відсутність обґрунтованої підозри, та відсутність підстав стверджувати про наміри та можливість підозрюваного ОСОБА_7 переховуватись від слідства та суду, впливати на свідків та перешкоджати будь-яким чином провадженню.

Проте, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя прийняв законне та належним чином вмотивоване рішення, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, що визначені ст. 178 КПК України.

Так, згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Колегія суддів наголошує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Також колегія суддів зазначає, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення за ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів цього, що містяться у витягу з ЄРДР, протоколах допиту потерпілих, свідків, протоколах огляд місця подій (а.п. 9-48).

На думку колегії суддів, слідчий суддя, задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано зазначив про наявність як обґрунтованої підозри, так і про існування ризиків, запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином й вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в суді апеляційної інстанції сторона обвинувачення вказала на ймовірний ризик впливу ОСОБА_7 на свідка, до якого були застосовані заходи безпеки із змінами анкетних даних, саме внаслідок його побоювання за можливий тиск на нього з боку підозрюваного.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою.

Саме на підставі обґрунтованості підозри, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_7 , відсутності у нього міцних соціальних зв`язків та його негативної репутації, що виражена в схильності особи до протиправної поведінки, наявність судимостей, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що для запобігання вказаним ризикам необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, тому твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є безпідставними.

Доводи сторони захисту про те, що застосування найсуворішого запобіжного заходу не вмотивовано, під час перевірки матеріалів кримінального провадження не знайшли свого підтвердження.

Твердження захисника про безпідставне ненадання слідчим суддею критичної оцінки поясненням свідка ОСОБА_11 , які є штучними й дублюють зміст підозри, не спростовують висновків слідчого судді, оскільки встановлені слідчим суддею обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії № 26772/95).

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, зокрема, сукупність епізодів злочинної діяльності в яких підозрюється ОСОБА_7 та його особистість, істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діянь, ймовірність впливу на залегендованого свідка в майбутньому, а також обставини можливого вчинення ним нових злочинів на час дії ухвали про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає, а тому колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу захисника належить залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою підозрюваному застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407,419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.02.2021 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4