печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах компанії «Tarinne Group S.A» на бездіяльність прокурора в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України,
В С Т А Н О В И В :

25 червня 2020 року до провадження слідчого судді надійшла вказана скарга, подана в порядку ст. 303 КПК України на постанову прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 твід 03 червня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 29 травня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000036 від 04 січня 2017 року .
Обґрунтовуючи подану скаргу особа, яка з нею звертається зазначає, що органом досудового розслідування порушуються права та законні інтереси компанії «Tarinne Group S.A.», які знаходять свій прояв у неефективності досудового розслідування, накладенні арешту на банківські рахунки підприємства, та неможливості повернути вказані кошти після скасування арешту майна, що викликає загрозу їх втрати компанією.
В судовому засіданні особа, яка звернулась зі скаргою - адвокат ОСОБА_3 її вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник Генеральної прокуратури України в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, що у відповідності до ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка звернулась зі скаргою, вивчивши скаргу та дослідивши приєднані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - вказаний перелік є вичерпним відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Частиною 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Так, згідно приписів статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій прокурор/слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що подано скаргу про скасування процесуального рішення слідчого у формі постанови, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи слідчого під час досудового розслідування, оскільки постанова про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 283, п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, не належить до виключного переліку рішень встановленого кримінальним процесуальним законом, які підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

З викладених підстав, слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги, оскільки прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 03 червня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 29 травня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000036 від 04 січня 2017 року оскарженню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 7, 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скаргу ОСОБА_3 в інтересах компанії «Tarinne Group S.A» на бездіяльність прокурора в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1