Провадження №1-кс/463/6139/20
У Х В А Л А

30 листопада 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та про зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань за його заявою від 20 листопада 2020 року про вчинення суддею Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_4 , суддею Львівського апеляційного суду ОСОБА_5 та інспектором сектору дізнання Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 злочину передбаченого ч.2 ст. 397 КК України.
Скаргу обґрунтовує тим, що ним було подано заяву до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, датовану 20 листопада 2020 року про вчинення злочину. Однак, на даний час відомості в ЄРДР не внесено, кримінальне провадження не розпочато. Вважає, що така бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідає вимогам ст. 214 КПК України, а тому просить скаргу задоволити.
Скаржник у судовому засіданні підтримав скаргу з мотивів наведених у такій. Додатково пояснив, що злочин передбачений ч. 2 ст. 397 КК, з приводу якого ним 20 листопада 2020 року подано заяву в ТУ ДБР розташоване у м. Львові полягає в наступному . На даний момент здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000117 від 22 березня 2019 року за ч.1 ст.397 КК України. Так, слідчою Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУ НП у львівській області ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні його клопотання, як потерпілого, щодо вчинення певних процесуальних дій. За наслідками розгляду поданої ним скарги на постанову слідчої, слідчим суддею Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_4 , винесено ухвалу якою відмовлено у задоволенні його вимог. В подальшому ухвалою Львівського апеляційного суду (суддя ОСОБА_7 ) йому відмовлену у відкриті апеляційного провадження, оскільки вказана ухвала Миколаївського районного суду Львівської області не підлягає оскарженню. Вважає, що такими діями вказані посадові особи вчинили злочин передбачений ч.2 ст.397 КК України.
Представник ТУ ДБР, розташованого у м. Львові в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

З наведених положень вбачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення

Як вбачається із заяви про вчинення злочину від 20 листопада 2020 року та пояснень скаржника, ОСОБА_3 вважає, що судді та слідча вчини злочин, який полягає у втручання в його діяльність як захисника.

Статтею 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

У Висновках № 3 (2002) та № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи зазначено, що є неприйнятною притягнення судді до відповідальності за здійснення своїх обов`язків, крім випадку умисного правопорушення при здійснені судових функцій. Консультативна рада європейських суддів наголошує, що зміст конкретних судових рішень контролюється головним чином за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Аналогічні роз`яснення змісту гарантій незалежності й недоторканності суддів надано у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи, та у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України.

В свою чергу, здійснення органами досудового розслідування слідчих дій в рамках розпочатого досудового розслідування щодо надання оцінки законності судового рішення та витребування пояснень у суддів з приводу ухваленого рішення тощо при явному зловживанні учасником процесу свого законодавчого права на оскарження такого рішення до вищої інстанції не узгоджується та прямо протирічить положенням статті 124 Конституції України, оскільки делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Згідно з правовими висновками, викладеним у Рекомендації CM/REC (2010) 12 Комітету Ради Європи від 17 листопада 2010 року, судді не зобов`язані роз`яснювати, якими переконаннями вони керувалися при прийнятті судових рішень (п. 15).

Ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом незаконного впливу на суд.

З матеріалів скарги вбачається, що скаржник не погоджуються з процесуальним рішенням суддів.

Щодо незгоди скаржника із процесуальними діями слідчої, слід зазначити, що законність таких являлась предметом перевірки в ході судового розгляду у кримінальному провадженні №0000117. І як вказано вище слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчої.

Враховуючи наведене вважаю, що заява скаржника від 20 листопада 2020 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення суддями та слідчим кримінального правопорушення передбаченого ст.397 КК України чи будь-якого іншого злочину, а зводиться до фактичного незгоди скаржника із процесуальними рішеннями цих осіб. Отже, дана заява не являється повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Беручи до уваги вказані вимоги КПК України та встановлені в судовому засіданні обставини в задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 214, 303-307, 309, 372 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань на підставі його заяви від 20 листопада 2020 року.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та підписано 01.12.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1