ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №621/2717/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/740/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.259, ч.1 ст.263 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

- обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №11кп/818/740/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2019 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гордошівка Тальнівського району Черкаської області, громадянина України, пенсіонера, з вищою освітою, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: в- АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

засуджено за:

- ч.1 ст.259 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- ч.1 ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70, ч.2 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Як установив суд, 24 вересня 2017 року о 09 год. 32 хв. ОСОБА_8 знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , використовуючи свій власний мобільний телефон торгової марки «Nokia» IMEI-1, НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 із сім-карткою мобільного оператора МТС НОМЕР_3 , керуючись своїм злочинним умислом, направленим на завідомо неправдиве повідомлення про замінування адміністративної будівлі Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, що розташована за адресою Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, буд.26, з метою реалізації злочинного умислу, діючи навмисно, їз вказаного мобільного телефону, зробив телефонний виклик оператору «101» Державної служби надзвичайних ситуацій України в Харківській області та завідомо неправдиво повідомив про замінування Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

У зв`язку з отриманням черговим ДСНС України в Харківській області повідомлення про замінування Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, що погрожує позбавленням життя громадян, було вжито негайні заходи з перешкоджання події, встановлення вибухонебезпечних предметів і вибухових речовин в період часу з 10 год. 45 хв. до 11 год. 40 хв. було здійснено огляд прилеглої території до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, але вибухонебезпечних предметів, вибухових речовин не встановлено.

Крім того, ОСОБА_8 з невстановленого судовим розслідуванням часу, незаконно зберігав на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , корпус ручної осколкової гранати дистанційної дії, наступального типу РГД-5 (індекс ГРАУ - 57-Г-717), уніфікований запал ручної гранати УЗРГМ-2, комплектуючим елементом ручних гранат РГД - 5, Ф-1, РГ-42, мисливські патрони 12-го калібру у кількості 2 штук, а саме до 24.09.2017 року.

24 вересня 2017 року, в ході огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_8 , за вищевказаною адресою, працівниками поліції на території домоволодіння, виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати дистанційної дії, наступального типу РГД-5 (індекс ГРАУ-57-Г-717), уніфікований запал ручної гранати УЗРГМ-2, який є комплектуючим елементом ручних гранат РГД-5, Ф-1, РГ-42, мисливські патрони 12-го калібру у кількості 2 штук. Згідно висновку комплексної судової вибухотехнічної експертизи та експертизи зброї №18240 від 10.10.2017 року корпус гранати РГД-5 належить до зарядів вибухової речовини (тротилу) у міцному корпусі, корпус гранати РГД-5 (заряд вибухової речовини в корпусі), споряджений запалом УЗРГМ (засобом підриву), складає гранату РГД-5, яка належить до категорії бойових припасів, мисливські патрони 12-го калібру належать до категорії бойових припасів, справні і для стрільби із мисливської гладкоствольної зброї відповідного калібру придатні, які ОСОБА_8 незаконно зберігав для їх подальшого використання в особистих цілях.

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що матеріали досудового розслідування за ч.1 ст.263 КК України сфальсифіковані органами досудового розслідування, усі виявлені у нього в ході обшуку предмети йому підкинули співробітники поліції, що підтверджується відсутністю відбитків його пальців рук на цих предметах. Указав, що обшук його домоволодіння є незаконним, оскільки проводився за відсутності відповідної ухвали слідчого судді. Ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку цього житла, було отримано органами слідства лише наступного дня після проведення обшуку.

Також обвинувачений зазначив, що перебування його в стані алкогольного сп`яніння не підтверджено жодними доказами. Наголосив, що 24.09.2017 року він знаходився під дією лікарського препарату «Гідозепаму», які йому виписав лікар, у зв`язку із чим не пам`ятає, як телефонував до ДСНС України в Харківській області. Зазначені ним обставини та докази на підтвердження його перебування під дією лікарських препаратів не було перевірено судом першої інстанції.

Просить вирок суду скасувати та виправдати його за ч.1 ст.259, ч.1 ст.263 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчинені ним злочинів, за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація його дій за ч.1 ст.259, ч.1 ст.263 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування чи зміни вироку і спростовуються сукупністю доказів.

Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру досудових розслідувань, 24.09.2017 року до реєстру були внесені відомості про те що 24 вересня 2017 року о 09 год. 18 хв. до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області зі служби «101» надійшло повідомлення, про те, що 24.09.2017 року о 09 год. 16 хв. зателефонував невідомий та повідомив, що він підклав гранату Р1 під Зміївський ВП ГУНП в Харківській області. (а.с.116 т.1).

Згідно протоколу огляду місця події від 24.09.2017 року, в ході його проведення на прилеглій території Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою м. Зміїв вул.Донецька,26 Харківської області, нічого виявлено та вилучено не було. (а.с.121-122 т.1).

Відповідно даним акту перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 24.09.2017 року, при огляді прилеглої території Зміївського ВП ГУНП в Харківській області вибухових пристроїв та речовин або схожих на них предметів не виявлено (а.с.123 т.1).

З даних протоколу огляду місця події від 24 вересня 2017 року, який був проведений на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , слідує, що в ході його проведення було виявлено 2 мобільні телефони, 2 патрони, корпус гранати «РГД-5» та запал «УЗРГМ» (а.с.216-220 т.1).

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недопустимість цього доказу, є безпідставними.

Відповідно до приписів ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно вимог, передбачених п.1 ч.2 ст.87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокремаздійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Відповідно до положень ч.2 ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно ч.2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Приписами частини третьої статті 233 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, після проведення 24 вересня 2017 року огляду домоволодіння ОСОБА_8 , слідчий Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, за погодженням з прокурором, звернувся 25 вересня 2017 року до слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області з клопотанням про надання дозволу на обшук житла за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: в- АДРЕСА_2 , яке ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 25 вересня 2019 року було задоволено (а.с.146 т.1).

Зазначені процесуальні дії слідчого узгоджується з вимогами, передбаченими ст.ст.233,234,237 КПК України, а тому вважати дані проколу обшуку домоволодіння ОСОБА_8 за адресою: в- АДРЕСА_2 від 24.09.2017 року недопустимим доказом, як про це зазначає обвинувачений, - підстави відсутні.

Згідно даних, які містяться в протоколі огляду предметів від 25 вересня 2017 року з фототаблицею до нього, на екрані належного ОСОБА_8 мобільного телефону торгової марки «Nokia», міститься зображення здійснення дзвінка до служби «101» та тривалість розмови зі службою «101». (а.с.143-145 т.1).

Відповідно до протоколу огляду предметів від 27 вересня 2017 року, було прослухано диск з аудиозаписом, згідно якого чоловік, який представився майором Поротовим повідомив, що підклав бомбу до Зміївського ВП., оскільки йому не подобається цей райвідділ. Також повідомив, що він після війни приніс гранату Ф1 (а.с.171 т.1).

Згідно висновку судової криміналістичної експертизи відео-, звукозапису №19796 від 15.11.2017 року у зафіксованій на фонограмі розмові приймав участь ОСОБА_8 (а.с.181-184 т.1).

Відповідно до акту перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 24.09.2017 року та довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів, слідує, що при огляді території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , виявлено корпус гранати РГД-5 з маркуванням та фарбою чорного кольору, підривача типу УЗРГМ з маркуванням фарбою рожевого кольору, 82-78 УЗРГМ -2 583, вказані предмети було запаковано та вилучено (а.с.124-125 т.1).

Згідно висновку комплексної судової вибухотехнічної експертизи зброї №18240 від 10.10.2017 року, наданий на дослідження предмет (об`єкт1) є корпусом ручної осколкової гранати дистанційної дії, наступального типу РГД-5, (індекс ГРАУ-57-Г-717). Наданий на дослідження предмет (об`єкт№2) є уніфікованим запалом ручної гранати УЗРГМ-2, комплектуючим елементом ручних гранат РГД-5, Ф-1,РГ-42. Надані на дослідження патрони (об1єкти №34) у кількості 2 шт. є мисливськими патронами 12-го калібру. Наданий на дослідження корпус гранати РГД-5 належить до зарядів вибухової речовини (тротилу) у міцному корпусі. Корпус гранати РГД-5 (заряд вибухової речовини в корпусі), споряджений наданим на дослідження запалом УЗРГМ (засобом підриву), складає гранату РГД-5, яка належить до категорії бойових припасів. Надані на дослідження мисливські патрони 12-го калібру належать до категорії бойових припасів. Надані на дослідження патрони у кількості 2 шт. справні і для стрільби із мисливської гладкоствольної зброї відповідного калібру придатні. (а.с.153-158).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який був понятим при проведенні огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_8 , показав, що під час проведення цієї слідчої дії працівниками поліції було виявлено у будинку 2 мобільні телефони та 2 патрони, а у літній веранді під диваном було виявлено гранату у целофановому кульку.

Яких-небудь даних, які б ставили під сумнів показання свідка ОСОБА_9 , матеріали кримінального провадження не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на наведене, доводи обвинуваченого про те, що вилучені в ході огляду місця події бойові припаси з вибуховою речовиною були підкинуті працівниками правоохоронних органів, є безпідставними та направленими на уникнення від відповідальності за вчинене.

Істотних порушень вимог ст.ст.104, 240 КПК України при проведенні слідчих експериментів, які б тягнули за собою визнання протоколів цих слідчих дій недопустимими доказами, матеріали кримінального провадження не містять.

Таким чином, сукупністю вищенаведених та інших доказів, на які є посилання у вироку, і які узгоджуються між собою та не викликають сумніву в їх об`єктивності, спростовуються доводи апеляційної скарги обвинуваченого неповноту судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Доводи обвинуваченого про те, що 24 вересня 2017 року він знаходився під дією лікарського препарату «Гідозепам», який йому приписав лікар, а тому не пам`ятає, як телефонував оператору «101» Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Харківській області, є необґрунтованими.

За показаннями свідка ОСОБА_9 обвинувачений не заперечував факту здійснення ним телефонного дзвінка до служби «101».

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, з метою з`ясування питання щодо осудності ОСОБА_8 на момент вчинення ним злочину, під час досудового розслідування було призначено судово-психіатричну експертизу (т.1 а.с.187-189), від проходження якої, посилаючись на встановлену у ст.28 Конституції України заборону піддавати медичним, науковим чи іншим дослідам жодну людину без її вільної згоди, обвинувачений відмовився, про що власноруч, письмово зазначив у відповідній заяві (т.1 а.с.190) .

Наданий обвинуваченим консультативний висновок спеціаліста датується 30 травня 2018 року, тобто через 8 місяців після вчинення ОСОБА_8 злочину (а.с.98 т.2). Інший консультативний висновок спеціаліста не містить дати його складання (а.с.101 т.2).

До того ж, у долучених до апеляційної скарги медичних довідках, відсутні відомості про призначення ОСОБА_8 , в якості ліків, медичного препарату «Гідозепам».

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування ухваленого судом вироку, не встановлено.

З огляду на наведене, підстави для зміни чи скасування вироку за апеляційною скаргою обвинуваченого - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: