Провадження № 1-кс/0203/1590/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2020 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000331, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,
встановив:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000331, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 09 листопада 2020 р. о 07 год. 55 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що цього дня о 07 год. 54 хв. під час патрулювання екіпажем УПП № 222 в м. Дніпро по пр. Олександра Поля, буд. 2 було зупинено автомобіль марки «BMW» модель 520, державний номер НОМЕР_1 чорного кольору під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з явними ознаками підробки. Під час перевірки VIN-коду транспортного засобу було виявлені сліди механічного втручання, в наслідок яких код було знищено. У зв`язку з викладеним 09 листопада 2020 р. в період часу з 10 год. 30 хв. до 11 год. 00 хв. дізнавачем слідчого відділу ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було проведено огляд вказаного транспортного засобу, після чого автомобіль був вилучений та направлений для зберігання на спеціальний майданчик ГУНП в Дніпропетровській області. Вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Оскільки вилучені речі мають істотне значення в кримінальному провадженні, а у разі незастосування заборони на використання та розпорядження ними це може призвести до їх знищення, відчуження, приховування та інших незаконних дій із вказаним майном, прокурор просить накласти арешт на це майно.
Ухвалою голови Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року за поданням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було визначено підсудність справи Кіровському районного суду м. Дніпропетровська.
17 листопада 2020 року справа надійшла до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська, після чого була призначена до розгляду в судовому засідання на 20 листопада 2020 року. В судове засідання 20 листопада 2020 року учасника справи не з`явились. Оскільки докази належного повідомлення учасників справи про час і місце розгляду клопотання у суду не було, матеріали не містили телефонних номерів чи електронної пошти для виклику учасників, розгляд клопотання було відкладено на 30 листопада 2020 року для виклику учасників поштою.
В судовому засіданні 30 листопада 2020 року прокурор просив задовольнити клопотання в повному обсязі.
Від особи, у якої було вилучено майно надійшли заперечення, в яких він просив здійснити розгляд клопотання про арешт майна без його участі, відмовити в задоволенні клопотання прокурора та зобов`язати орган досудового розслідування повернути майно. Заперечення мотивовані тим, що огляд було проведено без ухвали слідчого судді, в подальшому за дозволом слідчого судді дізнавач не звертався, у зв`язку з чим вказаний огляд є незаконним, а всі одержані в ході цього огляду докази недопустимими. Також вказував, що закінчився визначений КПК України строк розгляду клопотання про арешт майна, тому його задоволення є неможливим. Також посилався на практику Європейського Суду з прав людини щодо захисту прав власності.
Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали поданого клопотання приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.
СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні № 0000331, зареєстрованому в ЄРДР 09 листопада 2020 року, кваліфікованому за ст. 290 КК України та порушеному за фактом, що 09.11.2020 р. 07 год. 55 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що під час патрулювання екіпажем УПП № 222 в м. Дніпро по пр. Олександра Поля, буд. 2 було зупинено автомобіль марки «BMW» модель 520, державний номер НОМЕР_1 чорного кольору під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У вказаному транспортному засобі на місці знаходження VIN-коду мається отвір, будь-які розпізнавальні знаки VIN-коду відсутні.
За результатами огляду вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію були вилучені згідно протоколу огляду місця події від 09 листопада 2020 року (а.с. а.с. 6 11).
Постановою дізнавача від 09 листопада 2020 року майно, вилучене в ході огляду 09 листопада 2020 року, було визнане речовими доказами.
За результатами проведеного огляду дізнавач звернувся до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за дозволом на вже проведений обшук в порядку, визначеному ч. 3 ст. 233 КПК України. За поданням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська підсудність вказаного клопотання було визначено Кіровському районному суду м. Дніпропетровська. Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2020 року у справі № 932/12562/20 (провадження № 1-кс/0203/1589/2020) було надано наступний дозвіл дізнавачу слідчого відділу ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 на проведення огляду транспортного засобу марки «BMW» модель 520, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , який було проведено 09 листопада 2020 року в період часу з 10 год. 30 хв. до 11 год. 00 хв.
Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна. Частинами 1, 3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання управа і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до абз. 1 ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно постанови вказані транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства та приймаючи до уваги, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадження щодо можливого знищення, підробкі або заміни ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу, вилучені транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію можуть бути предметом такого кримінального правопорушення та, відповідно, речовими доказами у кримінальному провадженні.
Також, слід відзначити, що транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію були обґрунтовано визнані дізнавачем речовими доказами, оскільки можуть містити на собі сліди знищення ідентифікаційних номерів та сліди підробки.
З приводу наданих заперечень слід відзначити, що доводи про незаконність проведення огляду не мають правового значення з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська було надано дозвіл на фактично проведений в порядку, визначеному ч. 3 ст. 233 КПК України, обшук.
Щодо строків розгляду клопотання доводи заперечення також не можуть бути враховані. Оскільки відкладення розгляду клопотання було обумовлено необхідність повідомити можливого власника майна та особу, у якої воно було вилучено, про час і місце розгляду клопотання. При цьому, за відсутності відомостей про телефонні номера та адреси електронної пошти цих осіб, повідомлення направлялись поштою. Слід відзначити, що саме завдяки цьому у ОСОБА_4 і з`явилась можливість надати свої заперечення щодо клопотання.
Доводи з посиланнями на практику Європейського Суду з прав людини носять загальний характер і не стосуються обставин справи. Крім того, як зазначав Європейський Суд з прав людини навіть конфіскація майна, яке може бути або знаряддям, або доходом від злочину, не обов`язково потрапляє в сферу дії другого речення першого пункту статті 1 Протоколу № 1 (Handyside v. the United Kingdom, § 63; Agosi v. the United Kingdom, § 51), хоча конфіскація за своєю природою позбавляє особу права власності. Натомість зараз йдеться не про конфіскацію майна, а лише про накладення на нього арешту.
Заборона на користування майном необхідна для забезпечення проведення щодо транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію відповідних експертиз, після їх завершення зацікавлені особи не позбавлені права звернутись до суду із заявою про зняття такої заборони.
Щодо вимоги ОСОБА_4 про повернення йому транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію, слід додатково відзначити, що вказаною особою не надано жодних пояснень щодо правових підстав для володіння цим майном та не надано на підтвердження їх наявності жодних документів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 172-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000331, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду 09 листопада 2020 року: транспортний засіб марки «BMW» модель 520, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000331, слідчим, включеним до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, або за їх дорученням, відповідним оперативним підрозділам згідно вимог КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення її повного тексту.
Повний текст ухвали оголошено 02.12.2020 р. о 09 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1