Справа № 474/761/18
Провадження № 1-кп/484/289/20 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, з середньою освітою, не працює, уродженця с. Орджонікідзе, Ширяївського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ст. 310 ч. 2, ст. 309 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України за наступних обставин.

В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 умисно, порушуючи встановлений законодавством порядок обігу наркотичних речовин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи мету та умисел направлений на придбання, зберігання наркотичних засобів, у невстановленому місці, у невстановлений час та у невстановленої особи придбав рослини коноплі.

В подальшому вказані рослини коноплі ОСОБА_5 висушив та зберігав на горищі житлового будинку та в господарському приміщенні (сараї) за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , для власних потреб без мети збуту.

09.07.2018 року, на виконання ухвали слідчого судді Врадіївського районного суду від 06.07.2018 року, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , на горищі житлового будинку та в господарському приміщенні (сараї) було виявлено та вилучено небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальна маса якого (у перерахунку на висушену речовину) становить - 63,9 грама.

Внаслідок вчинення описаних вище дій ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Також в обвинувальному акті зазначено, що в період часу з весни 2018 року по 09 липня 2018 року ОСОБА_5 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , не маючи відповідного дозволу-ліцензії, раніше вчинивши злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, повторно, незаконно на земельній ділянці, що розташована на території його проживання, навмисно вирощував 384 кущі коноплі, а саме ОСОБА_5 , залишав рослини коноплі та маку снотворного під час обробки земельної ділянки, виконуючи при цьому різні роботи по догляду за рослинами коноплі.

Рослини коноплі ОСОБА_5 вирощував на присадибній земельній ділянці, при цьому боровся зі шкідниками, знищував бур`ян, для того, щоб в подальшому виростити коноплю для власних потреб.

09 липня 2018 року під час санкціонованого обшуку за адресою проживання ОСОБА_5 , на його земельній ділянці, працівниками поліції було виявлено та вилучено 384 кущі коноплі, які за анатомо-морфологічними ознаками є рослинами роду коноплі, в складі яких виявлено канабіноїди, в тому числі психоактивний тетрагідроканабінол, і які відносяться до рослин що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.

Внаслідок вчинення описаних вище дій ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, а саме у незаконному вирощуванні конопель в кількості п`ятдесят і більше рослин, вчиненому повторно.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та просив його виправдати у зв`язку із тим, що він не вчиняв вищевказаних злочинів. Наголошував на тому, що обшук у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 , де він проживає, проводився за його відсутності, так як він в той час перебував у іншому місті, а в присутності лише його дружини, а саме домоволодіння належить не йому, а його матері.

Суд вважає, що обвинуваченого слід виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із тим, що прокурором не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Дійсно ОСОБА_5 разом із дружиною та дітьми проживає у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з інформаційної довідки Врадіївської селищної ради від 08.06.2018 року.

Проте достовірних доказів того, що саме обвинувачений зберігав та вирощував на території вказаного домоволодіння наркотичні засоби суду не надано.

Наркотичні засоби були виявлені під час проведення санкціонованого судом обшуку 09.07.2018 року.

Обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06.07.2018 року.

З ухвали слідчого судді вбачається, що дозвіл на обшук було надано в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 05.06.2018 року на підставі заяви ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України (незаконне вирощування кущів маку в кількості біля 170 штук), з метою відшукання та вилучення можливих об`єктів вчинення кримінального правопорушення рослин маку снодійного.

За результатами обшуку було виявлено та вилучено 384 кущі коноплі та висушені рослини коноплі загальною вагою (в перерахунку на суху речовину) 63,9 грами. Також було вилучено 15 кущів маку, проте обвинуваченому вирощування маку снодійного не інкримінується. Як пояснив в судовому засіданні прокурор через недостатню для кримінального переслідування кількість.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У рішенні Конституційного суду України від 20 жовтня 2011 року № 12-рп/20011 зазначено наступне.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією (995_004), а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) (995_004) тощо.

Таким чином, даючи офіційне тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України (254к/96-ВР), Конституційний Суд України виходить з того, що обвинувачення особи у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на доказах, одержаних у результаті порушення або обмеження її конституційних прав і свобод, крім випадків, у яких Основний Закон України (254к/96-ВР) допускає такі обмеження.

Конституційний Суд України вважає, що положення частини третьої статті 62 Конституції України (254к/96-ВР), відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, безпосередньо пов`язане з положенням частини першої цієї статті, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Верховна Рада України відповідно до пункту 3 частини першої статті 85, пунктів 1, 14 частини першої статті 92 Конституції України (254к/96-ВР) законодавчо визначила повноваження органів дізнання і слідства щодо одержання фактичних даних, що можуть бути визнані доказами і які суд оцінює на предмет законності (допустимості), а також компетенцію органів прокуратури, які згідно з пунктом 3 статті 121 Основного Закону України (254к/96-ВР) здійснюють нагляд за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.

Збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Відповідно до статті 65 Кодексу (1001-05) доказами в кримінальній справі є фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша); ці дані встановлюються показаннями свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами (частина друга). Перелік суб`єктів, які можуть подавати докази, визначено у статті 66 Кодексу (1001-05).

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України (254к/96-ВР) "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом" дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

З огляду на викладені висновки Коституційного суду України, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у ст.ст. 234, 235 КПК України визначено, що обов`язковою умовою проведення обшуку є зазначення у клопотанні про проведення обшуку та ухвалі слідчого судді відшукуваних речей, предметів та осіб.

Такі вимоги кримінального процесуального кодексу України прийняті з метою недопущення зловживань і порушень прав та свобод людей з боку органів досудового розслідування.

В подальшому слідчий та прокурор не звертались до слідчого судді з приводу легалізації виявлених та вилучених наркотичних засобів ( кущів коноплі та висушеної коноплі). Рішень про надання дозволу на обшук з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, рослин коноплі, та про накладення арешту вилучених наркотичних засобів слідчим суддею не приймалось.

Таким чином, виявлені працівниками поліції під час обшуку у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , наркотичні засоби, 384 кущі коноплі та висушені рослини коноплі загальною вагою ( в перерахунку на суху речовину) 63,9 грами, є доказами, одержаними з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, а тому суд визнає ці докази недопустимими.

З огляду на викладене, суд вважає, що при визнанні недопустимими вищевказаних доказів, предмету злочину, слід визнати недопустимими і решту доказів, наданих прокурором, а саме висновки проведених у справі судово-хімічних експертиз.

Пояснення допитаних судом свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які пояснили суду, що бачили на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ростучі кущі маку, жодним чином не доводять обставин викладених у обвинувальному акті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Отже, на підставі викладеного слід виправдати обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Речові докази наркотичні засоби, з огляду на визнання судом цих доказів недопустимими, слід знищити.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ст. 310 ч. 2, ст. 309 ч. 1 КК України визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із тим, що прокурором не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази 384 кущі коноплі, 15 кущів маку, в пакеті № 7618854, 97,5 г. канабісу та 66 г. макової соломки, в пакеті № 4210545, передані на зберігання до кімнати речових доказів Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Судові витрати, які складаються з вартості проведених у справі судово-хімічних експертиз на загальну суму 3003 (три тисячі три) грн. компенсувати за рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: