ЄУН № 336/7619/20
пр. № 1-кс/336/910/2020
УХВАЛА
Іменем України
11 грудня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002612 від 09.12.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає у АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0002612 від 09.12.2020 року за ст. 186 ч. 2 КК України, за яким ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 09.12.2020 року приблизно о 10.20 годині, знаходячись біля ломбарду «Партнер» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 127, діючи повторно, умисно таємно заволодів велосипедом Тотем вартістю 1500 гривень, який належить ОСОБА_7 , на якому попрямував в бік вул. Цитрусової у м. Запоріжжя, але його дії були помічені працівниками поліції, що висунули вимогу зупинитись, але ОСОБА_5 продовжив рух на велосипеді.

Дії ОСОБА_5 на цей час кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України, як умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Слідчий за погодженням прокурора звернулась до суду з клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання, вказуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, оскільки був затриманий працівниками поліції безпосередньо після викрадення велосипеду разом із викраденим майном, факт крадіжки зафіксований камерами відеоспостереження. Щодо ризиків слідчий посилалась, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, щодо нього в провадженні суду перебуває ще два кримінальних провадження за звинуваченням у скоєнні корисливих злочинів, підозрюваний не працює та не має офіційного джерела доходів, а за умови перебування на волі він може впливати на потерпілого та свідків.

Прокурор підтримав клопотання з зазначених слідчим підстав.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 не підтверджена в установленому порядку, оскільки з відеозапису не можливо ідентифікувати особу, яка забирає велосипед від будівлі, а потерпілий при впізнанні велосипеда не вказав за якими саме ознаками він визначив, що це саме його велосипед. Також захисник вказувала на відсутність обґрунтування підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу та можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчим суддею за клопотанням сторони обвинувачення, а також сторони захисту досліджені протокол прийняття заяви про вчинення злочину, протокол допиту потерпілого та свідків, протокол огляду предмету, протокол огляду місця події, відеозапис з камер відеоспостереження, а також допитані в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Слідчим суддею не досліджувались копії протоколів допиту свідків, адже такі допити проведені оперуповноваженим.

При перегляді відеозапису з камер відеоспостереження можна побачити, як якась особа сідає на велосипед, який розташований біля будівлі та від`їжджає на ньому, а за деякий час в тому ж напрямку біжить інший чоловік.

В ході допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 останні сповістили, що помітили раніше знайомого їм ОСОБА_5 , який біля будівлі ломбарду сів на велосипед та розпочав рух, після чого вони побігли за ним, але ОСОБА_5 на їх вимоги не зупинявся та пришвидшувався, а після зупинки ОСОБА_5 осатнній повідомив, що велосипед він вкрав.

Потерпілий під час допиту вказав, що залишив велосипед біля будинку ломбарду та через деякий час, коли вийшов з приміщення ломбарду, велосипеда не було. Згодом під час огляду предмет потерпілий вказав на велосипед, що був вилучений у ОСОБА_5 при затриманні, як на належний саме йому.

На стадії досудового розслідування до завдань слідчого судді не входить оцінка доказів на предмет їх належності та допустимості, окрім випадків очевидної недопустимості, тому слідчим суддею не оцінюються досліджені докази в межах висловлених захисником доводів щодо допущених процесуальних порушень при проведенні окремих слідчих дій.

За клопотанням сторони захисту слідчим суддею допитані свідки ОСОБА_8 , яка сповістила, що є матір?ю ОСОБА_5 , який мешкає разом із нею, працює неофіційно, та ОСОБА_9 , яка вказала, що є бабусею підозрюваного, який мешкає разом із нею, підтримує добрі стосунки із членами родини та зі слів неофіційно працює.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").
Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На переконання суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні злочину в достатньому ступеню підтверджена протоколом його затримання, показаннями свідків так потерпілого, а також відеозаписом з камер відеоспостереження, зміст яких описаний судом вище.

При оцінці наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 177 ч. 1 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Оцінюючи наявні щодо ОСОБА_5 ризики, слідчий суддя виходить з документів, які характеризують підозрюваного, а саме, що ОСОБА_5 не має зареєстрованого місця проживання, а також не оформлював паспорт, а встановити його особу вдалось лише за допомогою засвідченої копії довідки про звільнення, офіційно не працевлаштований, не одружений.

Відомості про те, кому саме належить будинок, в якому зі слів підозрюваного та свідків він фактично мешкає, слідчому судді не надані, отже за відсутності згоди власника цього будинку відсутні і підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_5 протягом останніх десяти років неодноразово засуджувався за скоєння різних злочинів, корисливих або у сфері незаконного обігу наркотичних засобів або психотропних речовин, звільнився востаннє з місць позбавлення волі у 2018 році, а наразі у провадженні суду перебуває два кримінальних провадження за обвинуваченням його у скоєнні злочинів.

Наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв?язків, зокрема його проживання разом із матір`ю та бабкою, документально не підтверджена, адже ОСОБА_5 не зареєстрований та ніколи не був зареєстрований за адресою, яку вказує в якості місця проживання, та навіть не має паспорту громадянина України. причин чого зазначити не зміг.

Посилання підозрюваного на те, що він неофіційно працює, слідчим суддею до уваги не береться, адже документального підтвердження цьому немає. Фактично жодних доказів на підтвердження джерел існування ОСОБА_5 слідчому судді надано не було.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Таким чином, підозра особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
На переконання слідчого судді, усе вищевикладене у своїй сукупності є достатньою підставою вважати, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тож, враховуючи наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах первісного строку досудового розслідування.

Також слідчим суддею визначається розмір застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002612 від 09.12.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, підозрюваному у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України по кримінальному провадженню № 0002612 від 09.12.2020 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10.30 години 08 лютого 2021 року.

Ухвала діє до 10 години 30 хвилин 08 лютого 2020 року.

Визначити розмір застави у 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі у 45400 (сорок п?ять тисяч чотириста) гривень.

У разі внесення суми застави підозрюваним або іншою особою та надання документу, що це підтверджує, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покладаються обов?язки:

прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;
не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи в залежності від стадії кримінального провадження;
Попередити заставодавця, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1