В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.01.2021 року смт Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Оржиця кримінальне провадження, яке надійшло з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваниму кримінальному провадженні №0000094 від 28.12.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка, Гребінківського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, утриманців не має, працюючого трактористом у СФГ «Татіана», раніше не судимого в силу ст.. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2020 приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився в будинку АДРЕСА_2 разом із потерпілою ОСОБА_6 . Під час розмови у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілої ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень.

Діючи по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 підійшов до потерпілої ОСОБА_6 та штовхнув її обома руками в область грудей, від чого потерпіла упала та ударилася лівою бровою об підлогу.

У результаті чого, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження згідно з висновком судово-медичної експертизи № 364 від 30.12.2020 року у вигляді: забитої рани в області лівої брови, яка утворилася від дії тупого (тупих) предмету (предметів) або при ударі об такий, можливо в указаний в постанові строк, при чому в ділянку голови було спричинено не менше 1 травматичного діяння і по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми вищевказаними умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

05 січня 2021 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України, щодо наслідків укладення та затвердження угоди про примирення та щодо наслідків умисного невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України.

Відповідно до угоди сторони погодились про попереднє призначення покарання ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

На підставі ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Перешкод у призначенні покарання у виді штрафу судом не встановлено.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, в обсязі підозри, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні просиа затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання, пояснивши, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення вона буде позбавлена можливості вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Таким чином, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують вину обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання не встановлено. За даними характеристики обвинувачений ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується позитивно.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України є правильною.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Цивільний позов по справі не заявлений. Судові витрати по справі відсутні. Речові докази в кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 05 січня 2021 року про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1