ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 01.02.2013 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт; 2) 05.07.2013 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.ст.70, 71, 72 КК України до покарання у виді 2 років 10 місяців обмеження волі; 3) 02.04.2014 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 389 КК України із застосуванням ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 4) 07.07.2014 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого за відбуттям строку покарання 28.04.2018
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,
13.04.2020 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виявив на полиці шафи грошові кошти та банківську картку емітовану АТ «УКРСИББАНК», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, ОСОБА_4 , здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 1000 грн. та банківської картки емітованої АТ «УКРСИББАНК» № НОМЕР_1 , яка відноситься до категорії офіційних документів та належать ОСОБА_5 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 направився до магазину «МаркетОпт», що розташований за адресою: Полтавська область м. Горішні Плавні , вул. Конституції, 14 де попросив ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_4 , придбати у вказаному магазині товар і надав для розрахунку банківську картку ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_6 , використовуючи банківську картку, емітовану АТ «УКРСИББАНК» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , розрахувався за придбаний у вказаному магазині товар на суму 2131 грн 80 коп.
Після цього, ОСОБА_4 місце скоєння злочину покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 3131,80 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом таємного викрадення чужого майна та незаконного заволодіння офіційним документом (банківська картка).
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив вартість та об`єм викраденого майна.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.
З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисних злочинів проти власності. Його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 та ч. 1 ст. 357 КК України, так як він вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та незаконно заволодів офіційним документом (банківською карткю).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною діяльністю не займається, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, має постійне місце проживання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує активне сприяння розкриттю злочину. Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання, судом не встановлено.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, думку потерпілого, який підтримав позицію прокурора, щодо міри покарання, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання в межах санкцій ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України.
Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.
Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність у нього негативних характеристик та негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення, суд доходить висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.
Таким чином, з урахуванням особи ОСОБА_4 , суд вважає, що обмеження, встановлені ст.76 КК України будуть дієвими для його виправлення.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов до обвинуваченого пред`явлено не було. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого та виду призначеного покарання, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.357 КК України 2 роки обмеження волі;
за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі .
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі:
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, потерплому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1