Провадження №1-кп/761/710/2021
В И Р О К
іменем України

09 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 120 181 001 000 06737, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2018 року по обвинуваченню за ч.4 ст.296 КК України та ч.1 ст.122 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Срібне Черніговської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого в Срібнянському районному центрі соціального обслуговування на посаді юрисконсульта, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1

за участю:

сторони обвинувачення: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

сторони захисту:

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

суд,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_9 20.06.2018, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 00 год.30 хв. перебував на вул. Естонській в м.Києві біля будинку № 51, де розташована ветеринарна клініка «Алден-Вет». Помітивши, що двері закладу відчинені, обвинувачений зайшовши до приміщення ветеринарної клініки «Алден-вет», що розташована за вищевказаним адресом. Знаходячись у приміщенні ветеринарної клініки, приблизно о 00.год 35 хв., обвинувачений ОСОБА_10 , почав безпідставно чіплятись до робочого персоналу ветеринарної клініки та розкидати інвентар, на що отримав зауваженні від працівника ветеринарної клініки - потерпілої ОСОБА_11 .

Саме в цей час у обвинуваченого виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, використовуючи для своїх дій малозначний привід зауваження потерпілої ОСОБА_11 щодо його поведінки в приміщенні медичного закладу, діючи умисно із хуліганських спонукань та явної неповаги до установлених норм поведінки, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, продовжуючи свої хуліганські дії, маючи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, протиставляючи себе іншим громадянам, почав хаотично наносити руками удари в область голови та тіла працівнику клініки - ОСОБА_11 .

Внаслідок нанесених ударів обвинуваченим ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_11 були спричинені наступні тілесні ушкодження: забійна рана червоної кайми нижньої губи справа, синці повік правого ока та обох щічних ділянок, закрита черепно мозкова травма- струс головного мозку; забійна рана зовнішньої поверхні лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Отримавши не менше двох ударів в область голови та тіла, потерпіла ОСОБА_11 почала тікати на другий поверх ветеринарної клініки. Побачивши, це обвинувачений ОСОБА_9 , з метою продовження свого злочинного умислу, направленого на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю направився за ОСОБА_11 на другий поверх ветеринарної клініки.

Знаходячись на другому поверсі вказаного приміщення, обвинувачений ОСОБА_9 побачив вогнегасник. В цей момент у нього виник злочинний умисел направлений на нанесення потерпілій ОСОБА_11 тілесних ушкоджень. Продовжуючи вчиняти хуліганські дії та реалізуючи злочинний умисел, спрямований на нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, обвинувачений взяв вогнегасник, та тримаючи його в руках підійшов до потерпілої ОСОБА_11 та, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень вогнегасника, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_10 підійшов до потерпілої та діючи умисно, наніс їй вогнегасником не менше одного удару в область рукоятки грудини та не менше одного удару в область тіла нижньої щелепи справа в ділянку кута, спричинивши потерпілій перелом рукоятки грудини, перелом тіла нижньої щелепи справа в ділянці кута зі зміщенням уламків, забійна рана правої підщелепної ділянки з гемотомою м`яких тканин правої нижньощелепно підщелепної ділянки та м`яких тканин шиї справа з об`ємною дією на структури гортані (зміщення їх вліво) без ушкодження органів шиї, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я).

В подальшому дії обвинуваченого ОСОБА_9 були припинені, після чого він покинув приміщення ветеринарної клініки «Алден-Вет» та зник з місця вчинення злочину.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України.

А також спричинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 визнав вину у вчиненні злочину за ч.1 ст.122 КК України за ч.4 ст.296 КК України не визнав. Цивільний позов визнав частково, 20 000 грн. матеріальної шкоди та 40 000 грн. моральної шкоди. Зазначив, що взагалі не пам`ятає обставин злочинів, він разом з друзями відпочивав, розважався та вживав спиртні напої. Потім в автомобілі їхали додому, що далі сталось взагалі не пам`ятає. Пояснити свою поведінку у ветеринарній клініці не може. Втім щиро кається у спричиненому, уважає це наслідком вживання алкоголю та можливо інших препаратів, які йому могли підсипати невідомі дівчата, з якими він відпочивав.

Підтримав позицію захисника та просив виправдати за ч.4 ст.296 КК України оскільки не вважає, шо такі його дії можливо кваліфікувати додатково й за цією статтею.

Незважаючи на те, що обвинувачений визнав вину частково, його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України знайшла своє підтвердження та доводиться сукупністю досліджених судом належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою та є взаємопов`язаними, а саме:

Показаннями потерпілої ОСОБА_11 яка вказала, що 20.06.2018 вона чергувала в ветеринарній клініці «Алден-Вет» разом із працівником цієї ж клініки асистентом ОСОБА_12 . На прийомі були дві жінки, разом з якими вона була у відділенні терапії. Потім у двері клініки постукали і асистент пішов впустити відвідувача. До клініки забіг обвинувачений, який був у стані алкогольного сп`яніння. Сказав, що його переслідують та просив викликати поліцію. Далі обвинувачений почав агресивно поводитись, бігав по відділенню, розкидавав грошові купюри, нецензурно висловлювався. Потім забіг до туалету, де почав рвати туалетний папір, газети. Вона викликала поліцію. В цей час обвинувачений побіг на склад, де щось із речей розбив, а потім знов забіг та зачинився у туалеті. Через деякий час він знов вибіг з туалетної кімнати, вдарив при цьому асистента, а потім вдарив її, почав тягати за волосся, бити головою об стіну. Вона вирвалась від нього та почала тікати на другий поверх клініки, маяючи намір сховатися від обвинуваченого до прибуття поліції. Однак обвинувачений бігав по другому поверху та відкрив усі двері, шукаючи її. Коли він забіг в кімнату, де вона ховалась, обвинувачений несподівано для неї вдарив її чимось важким, від чого вона відчула різкий біль, та прийшла в себе, коли їй надавали медичну допомогу. Внаслідок побиття у неї була зламано щелепу, спричинена черепно-мозкова травма струс мозку, синці по тілу та на обличчі. Тривалий час вона проходила лікування. Близько 4-х місяців була на лікарняному. Внаслідок травмування щелепи була позбавлена можливості в нормальний спосіб вживати їжу, вимушена була відвідувати стоматолога для відновлення зубів. На лікування витратила 20 000 грн., які просила стягнути у якості матеріальної шкоди. На відшкодування моральної шкоди просила стягнути 80 000 грн., оскільки зазнала фізичних страждань та моральних страждань, пов`язаних із спричиненням їй тілесних ушкоджень.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який вказав, що ввечері 20.06.2018 працював у якості асистента в ветеринарній клініці «Алден -вет» разом із лікарем потерпілою ОСОБА_11 . Вночі до клініки увірвався обвинувачений, який був дуже збуджений, почав розкидавати гроші по приміщенню, потім сховався до туалету. Потім несподівано вибіг, вдарив його, та напав на потерпілу, яку почав бити. Потерпіла втекла від нього на другий поверх, а обвинувачений біг за нею та наносив удари по тілу потерпілої. В цей час він вибіг на вулицю, щоб викликати поліцію, а коли повернувся до клініки, побачив, що загальний порядок у приміщенні порушений, потерпіла сиділа в приймальні, вона була налякана, не розуміла що відбувається, на голові була пов`язка, кров на шиї.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочинів підтверджується сукупністю інших письмових доказів, які були досліджені під час судового засідання:

-Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0006737 від 20.06.2018 відповідно до якого внесені дані про вчинення злочину за попередніми кваліфікаціями за ч.1 ст.122 та ч.4 ст.296 КК України ОСОБА_9 (т.1 а.с.63-64).

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у відповідності до даних якого потерпіла ОСОБА_11 повідомила про обставини вчинення відносно неї злочину, який мав місце 20.06.2018 року близько о 1 годині ночі у приміщенні ветеринарної клініки за адресом АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 9)

-Випискою з медичної карти хворого № 9526 Київської міської клінічної лікарні № 12 в якій вказані тілесні ушкодження потерпілої ОСОБА_11 , що були спричинені обвинуваченим Колядою, а саме: травматичний перелом нижньої щелепи в області кута справа, забійна рана підчелюстної області справа та нижньої губи, струс головного мозку, ЗЧМТ та період перебування на лікуванні з 20.06.2019 по 04.07.2018.

-протоколом огляду місця події від 20.06.2018 в ході якого було оглянуто місце вчинення злочину: приміщення за адресом АДРЕСА_2 , де виявлені на підлозі численні плями бурого кольору, встановлено порушення загального порядку знаходження речей - розбиту склянку, скинуту на підлогу мікрохвильову піч. Відшукано знаряддя вчинення злочину- вогнегасник, який лежав у смітнику.

-Протоколом огляду місця події від 20.06.2018 де в процесі огляду приміщення клініки знайдено ніж, який упаковано та вилучено (т.1 а.с.88-89).

-Протоколом огляду від 13.10.2018 під час якого було оглянуто знаряддя вчинення злочину - вогнегасник, яким обвинувачений наніс середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілій під час вчинення злочинів (а.с. т.1 98-99), .

-Даними постанови від 13.10.2018 якою вогнегасник визнано речовим доказом.

-Протоколом огляду від 20.06.2018 та фототаблицями до нього під час якого було оглянуто та вилучено одяг обвинуваченого Коляди, на якій знаходились плями бурого кольору схожі на кров, а саме: футболка та кросівки, окрім того обвинувачений добровільно надав згоду на здійснення змивів з рук, які також було вилучено та опечатано (т.1 а.с.107-110).

-Постановою про визнання речовими доказами від 20.06.2018, даними якої вищевказані речі були визнано речовими доказами (т.1 а.с. 113-114).

-Протоколом огляду від 20.06.2018 під час якого було оглянуто тест на алкоголь, що наданий слідчому інспектором Управління патрульної поліції у м.Києві ОСОБА_13 та встановлено, що обвинувачений під час вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, вміст алкоголю у крові становив 1,52%

-даними постанови від 20.06.2018 відповідно до якої тест на вміст алкоголю у крові обвинуваченого ОСОБА_14 визнано речовим доказом (т.1 а.с.122-123).

-даними протоколу від 10.07.2018 під час якого було отримано зразки букального епітелію для експертизи у потерпілої Нагорної (т.1 а.с.140).

-даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 12.07.2018 на підставі якого було отримано доступ до медичної карти потерпілої Нагорної (т.1 а.с.144-146).

-Даними висновку експерта № 10-1/1463 від 19.09.2018 якими підтверджено, що на футболці та кросівках, які були вилучені у обвинуваченого виявлено сліди крові, яка містить генетичні ознаки зразка букального епітелію потерпілої Нагорної (т.1 а.с.149-164)

-Висновком експерта № 10-1/1464 від 19.09.2018 відповідно до якого підтверджено, що змиви з підлоги кімнати та балкону ветеринарної клініки та з правої руки обвинуваченого ОСОБА_9 збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_11 (т.1 а.с.169-194).

Отже вказаними доказами підтверджується факт нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій, внаслідок чого залишились сліди крові на одязі обвинуваченого та в місцях їх перебування.

-Висновком експерта № 1203/Е яким встановлено локалізацію та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених обвинуваченим потерпілій. Так, у потерпілої ОСОБА_11 виявлено: а) закриту черепно-мозкову травму струс головного мозку, синці на повіках правого ока, обох щічних ділянок, забійна рана нижньої губи справа;

-г) забійна рана зовнішньої поверхні лівої гомілки в верхній третині які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та б) закрита травма голови та шиї перелом нижньої щелепи справа в ділянці кута зі зміщенням уламків, забійна рана правої підщелерної ділянки з обширною гемотомою м`яких тканин правої нижньощелепно- підщелепної ділянки та м`яких тканин шиї справа з об`ємною дією на структури гортані (зі зміщенням їх вліво); в) закрита травма грудної клітки перелом рукоятки грудини зі зміщенням уламків; - які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок не менше 7 травматичних дій тупими предметами, характерні властивості яких не відобразились в ушкодженнях.

Ці ж самі висновки були підтверджені при проведенні комісійної судово медичної експертизи № 114-2018/о (т.1 а.с.204-214).

У відповідності до ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному й неупередженому досліджені вказаних вище доказів, які були надані сторонами, суд уважає, що вина ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України є доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфікуються як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто за ч.4 ст.296 КК України. Та як умисне спричинення середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто за ч.1 ст.122 КК України.

Доводи сторони захисту з приводу необхідності виправдання за ч.4 ст.296 КК України та невизнання вини з цих підстав судом не приймається до уваги. Оскільки сукупність досліджених доказів вказує на те, що обвинувачений, не будучи раніше знайомим з потерпілою безпричинно увірвався до приміщення ветеринарної клініки, де нецензурно висловлювався, розкидав речі, безпідставно чіплявся до персоналу та використавши малозначний привід спричинив різного ступнею тяжкості потерпілій ОСОБА_11 , у тому числі й середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад її здоров`я. Отже така поведінка обвинуваченого свідчить про вчинення ним хуліганських дій, оскільки вони були поєднанні з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю з заподіянням тілесних ушкоджень потерпілій.

Судом достеменно встановлено, що обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння прибув до ветеринарної клініки, яка є публічним місцем, де своєю поведінкою, яка виразилась в чіпляннях до присутніх, провокуванням конфлікту, нецензурною лайкою, розкидуванням інвентаря, останній проявляв явну неповагу до оточуючих, демонстрував зневагу до існуючих у суспільстві правил і норм поведінки. З потерпілою лікарем цього закладу обвинувачений раніше не був знайомим, до злочинного посягання не перебував з нею в особистих неприязних стосунках, а поштовхом для заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій не була її протиправна поведінка. Навпаки, потерпіла намагався припинити хуліганські дії обвинуваченого, просила його заспокоїтись, а потім взагалі покинула приміщення та сховалась у кімнаті на другому поверсі. Втім обвинувачений безпідставно продовжив її переслідувати, увірвався до приміщення де без видимого приводу умисно наніс різного ступнею тяжкості тілесні ушкодження з застосуванням спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень вогнегасника.

Отже, з огляду на показання потерпілої ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 інших письмових доказів, судом встановлено, що дії обвинуваченого містять 2 склади злочину за ч.4 ст.296 КК України та за ч.1 ст.122 КК України.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах по хуліганству» № 10 від 22.12.2006 року визначено, що спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій. Отже обвинувачений з метою спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень взяв вогнегасник, який знаходився у приміщенні клініки та саме ним спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Таким чином зазначений висновок суду спростовує доводи сторони захисту щодо необхідності виправдання обвинуваченого за ч.4 ст.296 КК України.

Показання потерпілої, які містять деякі неузгодженості, зокрема з приводу того, що вона не пам`ятає яким предметом їй було нанесено тілесні ушкодження суд відносить на рахунок індивідуальної властивості пам`яті під час знаходження у стресовому стані.

Як обставину, що обтяжує покарання суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає поведінку обвинуваченого, який вибачився перед потерпілою, критично поставився до власних злочинних дій.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених ним злочинів, які є нетяжким та тяжким злочинами. Конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на спеціальних обліках, працює, позитивно характеризується за місцем роботи та навчання.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, наявність обтяжуючої та пом`якшуючих обставин, а відтак суд уважає за можливе призначити обвинуваченому покарання за вчинення вказаних злочинів у виді позбавлення волі. З застосуванням ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з визначенням іспитого строку на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1,3 ст.76 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, позитивно характеризується, частково визнав вину, вибачився перед потерпілою. Прийняв до уваги позицію потерпілої, яка на суворому покаранні не наполягала.

А тому, враховуючи у сукупності зазначені дані, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів має бути покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

На підставі ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення експертних робіт у розмірі 16 633,05 грн. у відповідності до довідки (т.1, а.с. 148 ) та у розмірі 10 655,81 грн у відповідності до довідки за залучення експерта (т.1 а.с.167-168) та у сумі 5475,80 грн. .

Заявлений цивільний позов на підставі ст.1166 ЦК України підлягає частковому задоволенню та стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої матеріальної шкоди на суму 13022,78 грн., оскільки саме така сума підтверджена відповідними чеками, які містяться у матеріалах справи. В іншій частині суд відмовив з огляду на відсутність підтвердження заявлених витрат.

Що ж стосується стягнення моральної шкоди у розмірі 80 000 гривень, то суд уважає, що дана сума здатна компенсувати моральні страждання, які були понесені потерпілою у зв`язку із спричиненням їй обвинуваченим різного ступеню тілесних ушкоджень, у тому числі й середньої тяжкості. Потерпіла зазнала фізичних та душевних страждань, її звичний спосіб життя був порушений, тривалий строк вона вимушена була лікуватися, від спричинених тілесних ушкоджень залишився рубець на видимій частині тіла. З огляду на вказане суд уважає позов про стягнення моральної шкоди обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішити долю речових доказів, у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296 КК України та ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання за ч.4 ст.296 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст.122 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді 3 років (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1,3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 повідомляти уповноважені органи пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись на реєстрацію, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду у розмірі 80 000 гривень та матеріальну у розмірі 13022,78 грн., а всього стягнути на її користь 93022,78 гривень.

В іншій частині позову ОСОБА_11 до ОСОБА_9 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 32764,66 гривень.

Речові докази: вогнегасник, що зберігається у відповідності до квитанції 08607 в камері збереження речових доказів Шевченківського ГУ УМВС України повернути власнику ОСОБА_15 за належністю; кросівки, що зберігаються там же відповідно до квитанції № 08582 повернути ОСОБА_9 , біологічні зразки, змиви, папілярні сліди пальців рук, що зберігаються там же знищити; 3 ножі, що зберігаються там же повернути власнику ОСОБА_15 .

Арешт, накладений на речові докази відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 27.06.2018 скасувати. .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: