Справа № 201/9043/20
Провадження 1-кс/201/3455/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову т.в.о. начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 09.09.2020 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000075,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову т.в.о. начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 09.09.2020 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000075. Не погоджуючись з вказаними рішеннями слідчого, скаржник вважав постанову необґрунтованою та просив її скасувати.

Дану скаргу передано до провадження слідчого судді ОСОБА_1

ОСОБА_3 25.09.2020 надав заяву в якій просив скаргу задовольнити та розглядати за його відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, матеріалів кримінального провадження №0000075 для огляду не надав, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Розгляд скарги відбувався без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України та з урахуванням неявки скаржників та представника Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
Як встановлено з матеріалів скарги, на адресу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло клопотання від ОСОБА_3 , у якому останній просив про проведення слідчих дій, а саме про допит свідків.

Постановою т.в.о. начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 09.09.2020 було відмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання, обґрунтовуючи яку, зазначила лише ст. ст. 93, 223, 300 КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Вимогами ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Вимоги до проведення слідчих (розшукових)дій передбачені у статті 223 КПК України, згідно якої, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Проаналізувавши оскаржувану постанову т.в.о. начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 09.09.2020 в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , щодо проведення у кримінальному провадженні № 0000075 слідчих (розшукових) дій, суд приходить до висновку про недотримання вимог щодо вмотивованості та обґрунтованості при винесенні зазначеної постанови слідчим.

Отже, не було наведено належного обґрунтування відмови у задоволенні клопотання представника скаржника, у зв`язку із чим, враховуючи обставини цього кримінального провадження, а також те, що слідчі дії спрямовані на отримання доказів або перевірки вже отриманих доказів з метою досягнення завдань кримінального провадження, відповідно до яких захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, оскаржувана постанова слідчого підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 4 ст.107, ст.ст. 303-307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову т.в.о. начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 09.09.2020 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000075 задовольнити.

Постанову т.в.о. начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 09.09.2020 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000075 скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1