Провадження №1-кс/463/6250/20
У Х В А Л А
про арешт майна

04 грудня 2020 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0001258 від 23.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна , -

в с т а н о в и в :

слідчий як сторона кримінального провадження звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно.
За ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368 КК України до ЄРДР внесено кримінальне провадження №0001258 від 23.10.2020.
Клопотання мотивує тим, що державний інспектор відділу митного оформлення № 2 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_7 , переслідуючи злочинний умисел, який спрямований на особисте протиправне збагачення, діючи всупереч інтересам служби, вимагав та одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень за безперешкодне проведення митного оформлення транспортних засобів та їх пропуск через митний кордон України. 01.12.2020 ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. А тому просить накласти арешт на належне підозрюваному майно.
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання та просили таке задоволити.
Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, вважає, що підстав для накладення арешту на земельні ділянки відсутні, оскільки такі не належать підозрюваному, що підтверджується долученою інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.
Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали клопотання, вважаю, що його слід задоволити частково.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 працюючи на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби., підозрюється в одержанні неправомірної вигоди службовою особою, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
01.12.2020 ОСОБА_7 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно положень ст.96-1 КК України та санкції ч.3 ст.368 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна та спеціальної конфіскації.
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_7 на праві власності належить: однокімнатна квартира загальною площею 38 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, відповідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельні ділянки на які просить слідчий накласти арешт належать на праві власності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
П.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Слідчий суддя приходить до переконання, що оскільки метою арешту майна є забезпечення конфіскації чи спеціальної конфіскації, а також те, що відповідно до ч. 6 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою чи у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності, або у володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, клопотання слід задоволити частково та накласти арешт на квартиру, яка належить на праві власності підозрюваному, а в частині арешту земельних ділянок слід відмовити.
Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 , про арешт майна задоволити частково.

Накласти арешт на належну на праві власності ОСОБА_7 однокімнатну квартиру загальною площею 38 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 101).

В задоволенні клопотання в частині арешту земельних ділянок відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1