ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1465/20 Справа № 199/7005/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 ,
представників неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721 від 26 березня 2018 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_11 , а також захисника ОСОБА_9 в інтесах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 146 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дудчани Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,
обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 122 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 146 КК України, ч. 3 ст. 152 КК України (в редакції Закону № 2295-VI від 01.06.2010) та призначиено йому покарання: за ч. 1 ст. 122 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки; за ч. 1 ст. 146 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки; за ч. 3 ст. 152 КК України (в редакції Закону № 2295-VI від 01.06.2010) - у виді позбавлення волі на строк дванадцять років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років.
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, ч. 3 ст. 152 КК України (в редакції Закону № 2295-VI від 01.06.2010) та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 122 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки; за ч. 3 ст. 152 КК України (в редакції Закону № 2295-VI від 01.06.2010) - у виді позбавлення волі на строк дванадцять років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфісковано у власність держави як засіб, використаний під час вчення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, - планшет марки «Nomi Corsa 2», який належить обвинуваченому ОСОБА_7 та який знаходиться на зберіганні в Амур-Нижньодніпровському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні інкримінованих їм злочинів за таких обставин.
1) ОСОБА_7 25.03.2018 приблизно о 03:00 годині перебував за кермом автомобіля марки «AUDI», н.з. НОМЕР_1 , біля нічного клубу «Сфера», розташованого за адресою: м.Дніпро, Набережна Перемоги, 82, з метою здійснення приватних перевезень пасажирів. В цей час на переднє сидіння вказаного автомобіля сіла раніше незнайома йому неповнолітня потерпіла ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Перебуваючи в автомобілі ОСОБА_7 - марки «AUDI», н.з. НОМЕР_1 , у вказаному вище місці, ОСОБА_15 попрохала останнього відвезти за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_5 , після чого заснула на передньому пасажирському сидінні.
ОСОБА_8 25.03.2018 в невстановлений час, але не раніше 03:00 години та не пізніше 08:20 години, з метою надання допомоги у ремонті колеса автомобілю, прибув до нічного клубу «Сфера», де був припаркований автомобіль марки «AUDI», н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився раніше знайомий йому ОСОБА_7 . Перебуваючи біля вказаного автомобілю, ОСОБА_8 у вказану дату та час на передньому пасажирському сидінні побачив раніше незнайому йому неповнолітню потерпілу ОСОБА_15 , 2001 р.н., яка міцно спала після вживання алкогольних напоїв. В ході розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному місці, у вказану дату та час, дійшли висновку, що ступінь сп`яніння неповнолітньої ОСОБА_15 є таким, який позбавляє її можливості усвідомлювати навколишню обстановку і розуміти значення вчинюваних з нею дій та вирішили скористатися вказаною обставиною при вступі у статеві зносини з останньою. Таким чином, у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_15 , вчинене групою осіб, із застосуванням безпорадного стану потерпілої.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_15 , вчинене групою осіб, із застосуванням безпорадного стану потерпілої, 25.03.2018 у невстановлений час, але не пізніше 08:20 години, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , сіли до автомобілю, в якому спала неповнолітня ОСОБА_15 та направились до магазину «Варус-15», розташованого за адресою: м. Дніпро, Донецьке Шосе, 9-а, де о 08:40 годині придбали алкогольні напої та засоби контрацепції марки «Durex», після чого спільно відвезли неповнолітню потерпілу до приміщення гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 .
Перебуваючи в приміщенні вказаного гаражу, 25.03.2018 у період часу з 09:00 до 17:00 години, більш точний час встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_15 , вчинене групою осіб, із застосуванням безпорадного стану потерпілої, розуміючи, що ОСОБА_15 є неповнолітньою, яка внаслідок сп`яніння не усвідомлює характеру і значення вчинюваних з нею дій, тобто перебуває в стані психічної безпорадності, ігноруючи її волю, перенесли останню з вказаного вище автомобіля на диван, що знаходився у приміщенні гаражу, де діючи умисно, в групі, по черзі стали вступати з неповнолітньою у статеві зносини, при цьому фіксували процес зґвалтування на належний ОСОБА_7 планшет марки «Nomi Corsa 2».
Далі ОСОБА_7 25.03.2018 у період часу з 09:00 до 17:00 години, більш точний час встановити не виявилося за можливе, після сумісного розпивання алкогольних напоїв зі співучасником злочину ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знову наблизився до неповнолітньої ОСОБА_15 , котра продовжувала знаходитись на дивані, в приміщенні гаражу за вказаною адресою, з метою вступити з потерпілою у статеві зносини. Однак, в цей час неповнолітня ОСОБА_15 прийшла до тями та, усвідомлюючи природу вчинюваних щодо неї насильницьких дій, почала чинити опір та вимагати у ОСОБА_7 їх припинити. Окрім цього ОСОБА_15 повідомила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що є неповнолітньою та не вступала раніше у статеві зносини.
Проте, ОСОБА_7 , ігноруючи опір та вмовляння потерпілої, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_15 , вчинене групою осіб, застосовуючи фізичне насильство, а саме: з метою подолати волю потерпілої, завдав один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва. Після цього, ОСОБА_7 , всупереч волі, вступив з нею в статевий зв`язок, при цьому співучасник злочину ОСОБА_8 увесь цей час знаходився в безпосередній близькості від потерпілої, пригнічуючи її волю до опору та своєю мовчазною згодою забезпечував вчинення насильницьких дій ОСОБА_7 .
Далі 25.03.2018 у період часу з 09:00 до 17:00 години, більш точний час встановити не виявилося за можливе, не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи застосовувати насильство відносно неповнолітньої ОСОБА_15 , всупереч її волі та з метою зґвалтування, примусив останню до вживання алкогольних напоїв, тим самим переборов волю потерпілої до опору. Після цього, співучасник злочину ОСОБА_8 , діючи умисно, посягаючи на її статеву свободу та недоторканість, стягнув неповнолітню ОСОБА_15 з дивану та змусивши її стати на коліна, вступив з нею у статеві зносини. В цей час ОСОБА_7 , перебуваючи у безпосередній близькості до потерпілої, забезпечував вчинення ОСОБА_8 щодо неї статевого злочину.
Далі 25.03.2018 у період часу з 09:00 до 17:00 години, більш точний час встановити не виявилося за можливе, знаходячись в приміщенні гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розвернув потерпілу ОСОБА_15 обличчям до дивану та, користуючись тим, що неповнолітня від вжитого алкоголю і застосованого щодо неї фізичного насильства, не могла чинити опір, всупереч її волі, вступив з нею у статеві зносини, при цьому співучасник злочину ОСОБА_8 перебував у безпосередній близькості до потерпілої та забезпечував вчинення ОСОБА_7 щодо неї статевого злочину.
Після чого, продовжуючи вчинювати кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , всупереч волі неповнолітньої потерпілої ОСОБА_15 , застосовуючи фізичну силу, знову змусив її до вживання алкогольних напоїв у невстановленій кількості, від чого остання втратила свідомість. Потім, співучасники злочину перенесли ОСОБА_15 до багажного відділення автомобілю марки «OPEL COMBO», н.з. НОМЕР_2 , що знаходився у приміщенні гаражу за вказаною адресою, де у період часу з 09:00 до 17:00 години, більш точний час встановити не виявилося за можливе співучасник злочину ОСОБА_8 , зі згоди співучасника злочину ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_15 , вчиненого групою осіб, із застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану потерпілої знову вступив з неповнолітньою ОСОБА_15 у статеві зносини. В цей час потерпіла ОСОБА_15 прийшла до тями та почала прохати не чіпати її, погрожуючи ОСОБА_8 настанням відповідальності за вчинене щодо неї насильство. Проте, ОСОБА_8 , ігноруючи опір та вмовляння потерпілої, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_15 , вчинене групою осіб, застосував фізичне насильство, а саме: з метою подавити волю потерпілої, завдав один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва, від чого остання втратила свідомість. Після цього ОСОБА_8 , використовуючи безпорадний стан неповнолітньої ОСОБА_15 , ігноруючи її волю, вступив з нею у статевий зв`язок.
Далі 25.03.2018 у період часу з 09:00 до 17:00 години, більш точний час встановити не виявилося за можливе, співучасник злочину ОСОБА_8 , не зупиняючись на досягнутому, за згоди співучасника злочину ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в багажному відділенні автомобілю марки «OPEL COMBO». н.з. НОМЕР_2 , розташованого в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_6 , продовжуючи реалізовувати спільний умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_15 , вчинене групою осіб, із застосуванням фізичного насильства, знову наблизився до неповнолітньої, котра лежала на правому боці у багажному відділенні вказаного автомобілю та помітив, що ОСОБА_15 прийшла до тями. Після чого ОСОБА_8 , користуючись відсутністю опору з боку неповнолітньої ОСОБА_15 , котра внаслідок примусового вживання алкогольних напоїв та тривалого перебування в холодному приміщенні оголеною, не мала можливості здійснювати опір, вступив з нею у статевий зв`язок.
В цей час злочинні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 25.03.2018 приблизно о 17:00 годині були виявлені власником вказаного приміщення - ОСОБА_16 , який і припинив злочинну діяльність останніх.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що полягали у зґвалтуванні неповнолітньої ОСОБА_15 , вчиненому групою осіб, із застосуванням фізичного насильства та безпорадного стану потерпілої, у ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, трьох синців - в лобно-скроневій області ліворуч з переходом на верхню повіку лівого ока та далі на нижню повіку лівого ока та в виличну область ліворуч, в проекції нижньої щелепи ліворуч з переходом в підщелепну область, на спинці носу по центру з переходом на спинку носу праворуч та ліворуч, крововиливу та садна на його тлі - на червоній каймі верхньої губи ліворуч з переходом на слизову оболонку, садна - в лобно-скроневій області ліворуч (на тлі синця); семи синців - по передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, по передній поверхні лівого колінного суглобу, по внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні правої гомілки у нижній третині, по передньо-зовнішній поверхні лівого стегна на межі верхньої та середньої третини, по зовнішній поверхні правого стегна від середньої до нижньої третини, не менше 19-ти ділянок осадження - в проекції правого колінного суглобу у всіх полюсах, по передній поверхні правої гомілки у верхній третині, в проекції лівого колінного суглобу, по тильній поверхні лівої кисті в проекції між фалангових суглобів 2-3-4-го пальців, по долонній поверхні правої кисті в проекції 1-ї та 5-ї п`ясних кісток, по тильній поверхні правої кисті в проекції 1-ї п`ясної кістки; виявлено: два розриви дівочої перетинки в проекції «5» та «9» годин умовного циферблату годинника, що призвело до розвитку підгострого сальпінгіту (запалення маточних труб) та оофріту (запалення яєчників).
Тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, трьох синців - в лобно-скроневій області ліворуч з переходом на верхню повіку лівого ока та далі на нижню повіку лівого ока та в виличну область ліворуч, в проекції нижньої щелепи ліворуч з переходом в підщелепну область, на спинці носу по центру з переходом на спинку носу праворуч та ліворуч, крововиливу та садна на його тлі - на червоній каймі верхньої губи ліворуч з переходом на слизову оболонку, садна - в лобно-скроневій області ліворуч (на тлі синця) відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Ушкодження у вигляді синців і саден в області верхніх та нижніх кінцівок - відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Ушкодження у вигляді: розривів дівочої перетинки в проекції «5» та «9» годин умовного циферблату годинника, з розвитком підгострого сальпінгіту (запалення маточних труб) та оофріту (запалення яєчників) - відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

2) ОСОБА_7 спільно із співучасником злочину ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в період часу приблизно з 09:00 години до 17:00 години 25.03.2018, внаслідок зґвалтування, тобто статевих зносин з неповнолітньою ОСОБА_15 , вчиненого групою осіб, із застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану потерпілої, що мало місце в приміщенні гаражу, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Широка, 16-б, умисно спричинили останній тілесні ушкодження у вигляді: двох розривів дівочої перетинки в проекції «5» та «9» годин умовного циферблату годинника, що призвело до розвитку підгострого сальпінгіту (запалення маточних труб) та оофріту (запалення яєчників), що знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманою травмою статевих органів, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
3) 25.03.2018 приблизно о 18:00 годині, після того як злочинні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були викриті та припинені свідком ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не бажаючи припиняти свою злочинну діяльність, розуміючи, що внаслідок вчинених щодо неповнолітньої ОСОБА_15 протиправних дій, а саме: зґвалтування, тобто статевих зносин з неповнолітньою ОСОБА_15 , вчиненого групою осіб, із застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стану потерпілої, остання не здатна чинити опір, вирішив помістити потерпілу до автомобіля марки «AUDI», н.з. НОМЕР_1 , та утримувати її там, доки вона згодиться не повідомляти правоохоронні органи про обставини вчиненого кримінального правопорушення. Таким чином, у ОСОБА_7 25.03.2018 приблизно о 18:00 годині в приміщенні гаражу, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Широка, 16-б, виник злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі неповнолітньої потерпілої ОСОБА_15 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у вказаному місці, у вказану дату та час, шляхом обману, під приводом відвезти неповнолітню ОСОБА_15 за місцем проживання, змусив останню сісти на переднє пасажирське сидіння автомобілю марки «AUDI», н.з. НОМЕР_1 , після чого зачинив двері на замок, тим самим позбавив можливості ОСОБА_15 вільно залишити салон автомобілю.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі неповнолітньої ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 25.03.2018 приблизно о 18:05 годині, утримуючи в салоні автомобіля неповнолітню ОСОБА_15 , виїхав за межі домоволодіння за вказаною адресою та направився вулицями м. Дніпра.
Далі ОСОБА_7 , не зупиняючись на досягнутому, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у період часу приблизно з 18:05 години 25.03.2018 до 02:00 години 26.03.2018, знаходячись за кермом автомобіля марки «AUDI», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись вулицями м. Дніпро, умисно, в порушення вимог ст. 33 Конституції України, якою передбачено, що «кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування», незаконно, всупереч волі неповнолітньої ОСОБА_15 , здійснював психологічний тиск на останню та перешкоджав обирати за своєю волею місце знаходження.
Однак, в ході проведення оперативно-розшукових заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження неповнолітньої ОСОБА_15 , співробітниками Амур-Нижньодніпровського відділу поліції, 26.03.2018 приблизно о 02:00 години біля будинку № 2 по вул. Дементьєва в м. Дніпрі був виявлений автомобіль марки «AUDI», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , на передньому пасажирському сидінні якого знаходилась неповнолітня потерпіла ОСОБА_15 , внаслідок чого остання була звільнена.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_7 просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, адвокат посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Так, адвокат зазначає, що суд не надав оцінку поясненням ОСОБА_17 , який вказав на те, що не утримував у машині потерпілу та стверджував, що вона з легкістю могла відкрити автомобіль зсередини та мала змогу покинути салон авто, коли вони приїхали до супермаркета.
Поряд із цим, на думку адвоката, суд не надав оцінку й тим обставинам, що потерпіла постійно змінювала показання. На факт того, що показання потерпілої щодо ОСОБА_7 є надуманими вказує те, що потерпіла вказала на акт сечовипускання на сидіння автомобіля, в той час як протоколом огляду місця події будь яких слідів сечі зафіксовано не було.
Показання свідка ОСОБА_18 захисник вважає неналежним доказом, оскільки він не засвідчив жодні обставини, які б вказували на вчинення обвинуваченим злочину.
Також, захисник ставить під сумнів й висновки експертиз у кримінальному провадженні. На переконання адвоката експертизи брюк потерпілої та трусів ОСОБА_19 є недостовірними, оскільки експерт дослідила кров`янупляму всупереч питанням, які слідчий суддя зобов`язав дослідити та при цьому не виключила походження знайденої у цій плямі сперми від інших осіб чоловічої статі з подібною груповою характеристикою. При цьому, статева належність крові на трусах ОСОБА_19 не була встановлена, а знайдені клітини піхвового епітелію могли походити від іншої особи.
Окрім цього, адвокат вважає, що органом досудового розслідування було порушено вимоги ст.ст. 258, 264 КПК України. Захисник вважає, що огляд планшета, на якому зафіксовано статевий акт, було проведено всупереч наведеним вимогам закону, оскільки цей пристрій є електронною інформаційною системою, що вказує на необхідність проведення негласних слідчих дій.
Також, адвокат зазначає, що суд помилково визнав допустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання. Захисник зауважує, що на фотознімку ОСОБА_17 був зображений лисим та відрізнявся від інших.
Серед іншого слідчим було порушено п. 9 ст. 290 КПК України та відкрито матеріали кримінального провадження не в повному обсязі. До того ж, в обвинувальному акті визнано в якості обставин, по обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, в той час як докази на підтвердження цих обставин у справі відсутні.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, змінивши запобіжний захід щодо нього на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.
Свої вимоги обвинувачений обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Обвинувачений зазначає, що суд поклав в основу вироку недопустимі докази.
Так, ОСОБА_17 вважає, що огляд автомобіля фактично є його обшуком, однак цю слідчу дію було проведено без відповідної ухвали слідчого судді. При цьому, протокол не містить відомостей про кримінальне провадження, даних про те, з якою метою він проводився, а також посилань на пристрій, яким проведено фіксацію слідчої дії. До того ж, додатки до протоколу у вигляді фотокарток не оформлені належним чином, а вилучені під час огляду речі не зазначені у ньому.
Аналогічні порушення були допущені й під час огляду по вул. Новоселівській, 17 та Широкій, 16-б, а також автомобіля «Опель Комбо». Обвинувачений вважає, що й під час проведення цих оглядіворганом досудового розслідування також не дотримановимогст.ст. 103-106 КПК України, та проведено його без ухвали слідчого судді.
Окрім наведених протоколів, на думку обвинуваченого, не відповідають наведеним вимогам закону й протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України, під час якого були вилучені його особисті речі, змиви з рук, зрізи нігтьових пластин, а також й протокол пред`явлення особи для впізнання.
Щодо висновків експерта, то і вони з позиції ОСОБА_7 є недопустимими доказами. Обвинувачений зазначає, що рішення про призначення експертизи приймалось без його участі, внаслідок чого його було позбавлено можливості ставити відповідні питання експертам, а про результати експертиз він дізнався лише після їх проведення.
Серед іншого, обвинувачений вважає, що суд необґрунтовано продовжував строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перевіривши існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Також, обвинувачений вказує на невідповідність обвинувального акта щодо нього вимогам ст. 291 КПК України, що суд залишив поза своєю увагою. ОСОБА_7 зазначає, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, а в ньому викладено лише фактичні обставини провадження.
Інші доводи обвинуваченого відповідають тим, що зазначені в апеляційній скарзі його захисником.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження відносно останнього на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.
Так, суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про допит свідків обвинувачення ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , чим порушив вимоги ст.ст. 42, 50 КПК України.
Поряд із цим суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання в порядку ст. 333 КПК України про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема надання доступу до медичної документації, необхідної для підтвердження або спростування заявлених у цивільному позові вимог.
Також, захисник вказує на те, що суд поклав в основу вироку протокол впізнання, проведеного з порушеннями вимог ст. 228 КПК України. Захисник зазначає, що під час проведення впізнання обвинувачених було надано знімки осіб, взяті із мережі інтернет, які мають суттєві відмінності у зовнішності та віці.
Окрім цього, суд дійшов хибного висновку про те, що обвинувачені усвідомлювали, що потерпіла була неповнолітньою. Захисник зазначає, що обставини перебування у нічному клубі та вживання алкогольних напоїв, визнані потерпілою, сприймались обвинуваченими як такі, що вказували на досягнення особою повноліття та здатність віддавати звіт своїм діям. При цьому, висновок експерта щодо недосягнення потерпілою статевої зрілості захисник не вважає доказом, оскільки його складено виключно на наукових та медичних підставах.
Щодо інших висновків експертиз, то вони, на переконання захисника, беззаперечно не доводять вини обвинуваченого, оскільки осіб з подібними властивостями крові, як у ОСОБА_8 , досить багато.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених та захисників, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, представників та законних представників потерпілої, які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в зазначеному кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційних скарг.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 - у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 146 КК України, та ОСОБА_8 - у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 122 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Так, вина обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду показаннями:
- обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які хоча і не визнали своєї вини, проте обставину перебування потерпілої ОСОБА_15 у гаражі по АДРЕСА_6 , до якого вони прибули на автомобілі АУДІ, попередньо придбавши презервативи, не заперечували;
- потерпілої ОСОБА_15 , яка вказала на те, що 25.03.2018 після того, як вона вийшла з нічного клубу «Сфера» у м.Дніпрі, будучи в стані алкогольного сп`яніння, сіла до таксі, де перебували два невідомих їй чоловіка, як потім їй стало відомо це були ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Сказавши адресу, куди їй необхідно їхати, вона заснула, або втратила свідомість, точно сказати не може. Прийшовши до тями, зрозуміла, що знаходиться у незнайомому приміщенні гаражі, лежачі на дивані. В цей момент вона зрозуміла, що відносно неї трапилося зґвалтування вказаними чоловіками, які почали насильно заливати їй горілку, оскільки вона чинила опір, говорила їм, що вона не займана, прохала, аби її відпустили, погрожувала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 настанням кримінальної відповідальності. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ґвалтували її по черзі, силоміць тримали у вказаному гаражі, по черзі здійснювали відносно неї фізичне насилля: завдавали удари по її обличчю, від чого вона втрачала свідомість. Обвинувачені без її згоди зняли з неї частину одягу, а тому у вказаному гаражі вона перебувала, будучи одягнутою лише в светр, бюстгальтер та носки. Коли вона приходила до тями - плакала, виказували обвинуваченим, що вона не займана, била останніх, внаслідок чого у неї були зламані нігті. Під час статевого акту вона помітила, що на ОСОБА_7 були одягнуті труси червоного кольору. Вона пам`ятає, як ОСОБА_7 вдарив її та почав ґвалтувати, а після нього її зґвалтував ОСОБА_8 . В момент її зґвалтування їй було огидно, боляче, страшно, від чого вона весь час плакала, багато разів просила обвинувачених, аби її відпустили та не чинити відносно неї насилля, добровільно у статевий акт з ними не вступала, все відбувалося проти її волі. Потерпіла зауважили, що її ґвалтували на дивані, потім, коли вона прийшла до тями, побачила, що вона перебуває у багажнику автомобіля, де ОСОБА_8 також здійснив з нею статевий акт. Під час її зґвалтування її сумка перебувала у приміщенні гаражу. В даній сумці знаходився її мобільний телефон, однак він був розряджений. В той же час потерпіла пояснила, що вона все одно не змогла б зателефонувати та попросити допомоги, оскільки не мала на це сил. Дії щодо зґвалтування були припинені в той час, коли до гаражу зайшов не знайомий їй чоловік на ім`я ОСОБА_22 свідок ОСОБА_16 . Саме цей чоловік витягнув з багажника автомобіля ОСОБА_8 , коли останній здійснював із нею статевий акт. Між чоловіками виникла сварка, яка у подальшому переросла у бійку. В цей момент ОСОБА_7 ходив по гаражу. Надалі ОСОБА_22 допоміг їй вибратися з автомобіля та посадив її на диван, почав заспокоювати, дав їжу. В цей момент ОСОБА_7 перебував поруч. Після чого ОСОБА_22 наказав ОСОБА_7 відвезти її додому. ОСОБА_7 віддав її сумку та посадив до автомобіля. По дорозі ОСОБА_7 говорив їй, що все, що з нею трапилося, накоїв ОСОБА_8 , при цьому наказав їй, аби вона його забула, запевняв, що він по відношенню до неї нічого не вчиняв. По дорозі в автомобілі вона йому сказала, що після скоєного з нею не хоче жити, хоче вчинити самогубство, на що ОСОБА_7 надав свою згоду та повідомив, що згоден відвезти її до мосту. Автомобіль під керуванням ОСОБА_7 не зупинявся, а тому свої фізіологічні потреби вона робила в автомобілі. Доїхавши в район мосту, вона змогла відправити батькам повідомлення через месенджер Вайбер про свій намір. На той час ОСОБА_7 знаходився у стані алкогольного сп`яніння та продовжувати рух за кермом він не мав змоги. По приїзду матері та вітчима, ОСОБА_7 відчинив вікно та відпустив її, а тому її одразу повезли до лікарні;
- свідка ОСОБА_12 - матері потерпілої ОСОБА_15 , яка вказала, що 25.03.2018 вранці її донька не вийшла на зв`язок. Після обіду вона разом із чоловіком звернулися до поліції щодо зникнення дитини. Її чоловік, отримавши повідомлення він Насті, що вона збирається кинутися з мосту, повідомив про це поліцію. Через деякий час на телефон чоловіка надійшло повідомлення від ОСОБА_23 з картою, де було позначено місце розташування Насті, яка не була інформативна, але вони зрозуміли, що донька перебуває в районі ж.м. «Фрунзенський» у м. Дніпрі, куди відразу і попрямували. Пізніше від доньки надійшла більш детальна карта. Вона написала доньці, що вона викличе їй таксі. Донька відповіла, що її зґвалтовано. У вказаному районі вона разом із чоловіком та працівниками поліції не могли відразу визначити місце розташування її доньки, однак вони проводили огляд під`їздів у різних будинках. Надалі група поліцейських разом з її чоловіком пішла у бік супермаркету, а вона з іншою групою попрямувала в інший бік. Пізніше чоловік зателефонував та повідомив, що ОСОБА_23 з ним у машині. Підійшовши до них, вона побачила автомобіль, поруч з яким знаходився ОСОБА_7 . Побачивши останнього, вона зрозуміла, що відносно її доньки дійсно відбулося зґвалтування. На питання, які задавалися ОСОБА_7 , останній відповідав чітко та спокійно. Спочатку вона не розуміла, що її доньку було зґвалтовано за участю декількох осіб та не відразу розуміла, яку роль виконував ОСОБА_7 у вказаних подіях. На питання працівників поліції, чи били та чи ґвалтували її доньку, ОСОБА_7 відповідав, щоб усі питання ставили самій ОСОБА_23 . Вказану фразу він повторював багато разів. При візуальному огляді Насті було видно, що вона побита, її одяг був брудний, від ОСОБА_23 було чутно запах алкоголю. Далі вона із чоловіком попрямували до обласної дитячої лікарні. По дорозі до лікарні вона намагалася поговорити з донькою, але вона мовчала та відповідала на питання лише короткими відповідями: "так" чи "ні". На її питання, чи били її або ґвалтували, донька відповіла: «так», вимовивши слово «вони». На питання, чи було її скривджено, ОСОБА_23 відповіла «так», пояснивши, що її скривджено кількома особами. По приїзду до лікарні лікарі направили доньку на рентген, оскільки була підозра на перелом носу та щелепи. Далі ОСОБА_23 було направлено до лікаря гінеколога, який підтвердив, що у її доньки є розриви дівочої перетинки та маються ознаки сексуального насильства. Після огляду лікарями вона разом із донькою попрямували до поліції, де доньку було допитано, а також була проведена слідча дія - впізнання осіб за фотознімками. Після проведення слідчих дій в поліції доньку було госпіталізовано до лікарні, спочатку до відділу нейрохірургії, а пізніше до відділення гінекології, де їй було призначено певний курс лікування, який донька проходить і по цей час, приймаючи відповідні ліки. Крім вказаного, свідок ОСОБА_12 також пояснила, що її донька була вимушена відвідувати центр СНІДу, у зв`язку з чим пройшла курс превентивного лікування. Свідок ОСОБА_12 зазначила, що до вказаних подій її донька була незайманою, дуже живою дитиною, однак на даний час вона перестала виходити на вулицю, боїться їздити в транспорті. Свідок ОСОБА_12 також повідомила про те, що в подальшому в ході спілкування з донькою, остання повідомила про те, що вона 25.03.2018 перебувала у нічному клубу "Сфера" разом із своїми двома подругами, де випила, а тому була у стані сильного алкогольного сп`яніння. Після нічного клубу донька повідомила, що сіла до таксі, назвала водієві домашню адресу, при цьому, вказала, що у машині вона начебто побачила ще когось. Далі, зі слів ОСОБА_23 , вона отямилася вже зґвалтованою, при цьому на ній із одягу був тільки светр. Вона була мокра, брудна, по відчуттям ОСОБА_23 зрозуміла, що сталося, оскільки у неї все боліло. Далі донька сказала, що вона чітко пам`ятає, що її ґвалтували ОСОБА_24 та ОСОБА_25 і це все повторювалося. Від зґвалтування донька втрачала свідомість, коли опритомнювала, то відчувала насильство, удари, від яких вона втрачала знову свідомість і так було не один раз. Настя прохала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зупинитися, повідомляла, що їй не має 18 років, що її мама депутат, вважаючи, що це зможе зупинити чоловіків. Проте, щоразу, коли її донька чинила опір, вона отримувала удари. Настю силоміць змушували вживати алкоголь, вона пам`ятає, що по її губам били чи то склянкою, чи то пляшкою. Коли свідок власник гаражу, врятував доньку, ОСОБА_23 була у багажному відділенні автомобіля, схожого на вантажний мікроавтобус, де було холодно й брудно. Зокрема, власник гаражу знайшов її в багажнику автомобіля під час її зґвалтування ОСОБА_8 , відтягнув останнього від неї. В подальшому цей чоловік наказав ОСОБА_7 знайти її речі. ОСОБА_7 знайшов її речі, однак не приніс її спідню білизну, тому донька одягла штани на голе тіло. Крім вказаного, зі слів доньки, стало відомо, що власник гаражу наказав ОСОБА_7 відвезти її додому, після чого останній посадив її до машини та віз полями, повторюючи одну фразу: «Ти мене не можеш пам`ятати, ти мене не пам`ятаєш!». Чому ОСОБА_7 не відвіз Настю додому, не відомо. Під час розмови з обвинуваченим, ОСОБА_23 сказала йому, що бажає пригнути з мосту, оскільки з тим, що трапилося, вона не зможе надалі жити. ОСОБА_7 відповів згодою. Під час розмови з ОСОБА_7 донька почала спілкуватися повідомленнями з вітчимом та завдяки даному спілкування вона з її чоловіком благали доньку, аби вона не робила дурниць.
- свідка ОСОБА_26 - вітчима потерпілої ОСОБА_15 , який вказав на те, що дізнався про те, що трапилося із донькою, особисто з її повідомлення, яке надійшло на мобільний телефон, а саме про те, що її зґвалтовано. В ніч на з 24.03.2018 на 25.03.2018 та упродовж наступного дня ОСОБА_23 не виходила на зв`язок. Він та його дружина ОСОБА_12 почали нервувати, телефонували її друзям, а також здійснили виклик до поліції, які спочатку рекомендували зачекати. Вони здійснювали дзвінки на мобільний телефон доньки через кожні 30 хвилин. Приблизно о 19:00 годині 25.03.2018 ОСОБА_23 вийшла на зв`язок та написала: «… мене зґвалтували, я не хочу жити та скинусь з мосту». На дане повідомлення він запитав про те, де вона на даний час перебуває, сказав, аби вона нічого поганого з собою не робила та він разом із матір`ю негайно по неї приїдуть. Він з дружиною попрямували до поліції, де дружина написала заяву про вчинення злочину щодо доньки. Де саме перебувала ОСОБА_23 , на якому мосту, їм було не відомо. Приблизно о 21:00 годині 25.03.2018 йому на телефон прийшло повідомлення, аби їй викликали таксі. Разом із працівниками поліції вони попрямували на ж.м. «Фрунзенський» у м. Дніпрі, де вони розділилися на групи. Він продовжував підтримував із ОСОБА_27 зв`язок за допомогою переписки через мобільний телефон. Біля трансформаторної будки по вул. Дементьєва побачив автомобіль, відразу покликав працівників поліції. З автомобіля вийшов ОСОБА_7 , а з переднього пасажирського сидіння вийшла ОСОБА_23 , яка не могла розмовляти, лише хитала головою. На її обличчі були видні синці, також було видно припухлість губ та щік. ОСОБА_28 вона виглядала неохайно, її волосся було розкуйовджене. Настя перебувала у збентеженому та турботному стані, тобто в стані стресу. Свідок повідомив, що він спочатку не розпитував потерпілу, що саме із нею трапилося, оскільки розумів, що це для на неї стрес. В цей момент раніше незнайомий йому ОСОБА_7 , який перебував поряд з автомобілем, говорив про те, щоб усі питання ставили безпосередньо Насті. Коли працівники поліції розмовляли з ОСОБА_7 , останній добровільно погодився на огляд його автомобіля, зауваживши, що це саме його транспортний засіб, після чого він, ОСОБА_23 та дружина направилися до лікарні;
- свідка Свідок ОСОБА_16 , який вказав, що йому на праві власності належать гаражі (бокси), які розташовані на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 , які він здає в оренду. Один із гаражів він здавав ОСОБА_7 , який займався ремонтом транспортних засобів разом із ОСОБА_8 . В день події він бачив ОСОБА_7 через вікно, як він чистив сніг біля гаражу. По обіді він спустився з будинку на подвір`я та підійшов до гаражу, двері якого йому відчинив ОСОБА_7 , оскільки у них напередодні була домовленість, щодо ремонту коліс на його автомобілі. Коли останній виніс із приміщення гаражу колеса, він отримав від нього запрошення на шашлик. Близько 16:00 години він спустився до вказаного боксу. На столі була пляшка горілки, різна закуска та безлад, який він власноруч прибрав. В другому боксі гаражу перебував його автомобіль «Opel Combo», н.з. НОМЕР_2 . На той час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були на підпитку. ОСОБА_8 розповідав про пригоди своєї юності, ОСОБА_7 був зайнятий приготуванням шашлику. Раптово ОСОБА_8 пішов. Після цього свідок звернув увагу, що його автомобіль рухається, почув жіночій стон. Підійшовши до автомобіля, в його багажнику, побачив ОСОБА_8 та незнайому дівчину, яка разом із ОСОБА_8 лежали саме у багажному відділенні, зокрема ОСОБА_8 лежав на лівому боці від дівчини, збоку від неї. В ту мить він не міг оцінити стан дівчини, однак звернув увагу на те, що дівчина була накрита якимись речами, її обличчя не було видно, оскільки її обличчя фактично знаходилося між сидіннями. Тіло дівчини було у підігнутому стані, голова схилена донизу. Взагалі ці події відбувалися дуже швидко, а саме, коли він відчинив багажні двері автомобіля, побачив очі ОСОБА_8 та зрозумів, що це був статевий акт, оскільки, крім вказаного вище, він побачив голі сідниці ОСОБА_8 . Він відразу вирішив припинити це, оскільки, на його думку, було очевидно, що мали місце насильницькі дії. Приглушений стогін дівчини вказував на те, що дівчина була після сексуального насилля, оскільки була роздягнута до торсу, на ній був лише верх одягу, а нижня частина тіла була оголена. В ту мить він схопив ОСОБА_8 , витягнув в сторону іншого автомобіля та надалі між ними розпочалася бійка, під час якої ОСОБА_8 його відштовхнув. В цей час ОСОБА_7 почав їх розбороняти та «викинув» ОСОБА_8 . ОСОБА_7 , на його вимогу віддати дівчині одяг, надав дівчині брюки або джинси синього кольору. Трусів на дівчині не було, оскільки ОСОБА_7 їх не знайшов. Також ОСОБА_7 віддав дівчині сумку. Потерпіла була дуже налякана, вона нічого не просила, була подавлена, не могла і слова сказати та пояснити, що відбувалося. Дівчина попросила, щоб її відвезли додому. На вказане свідок наказав ОСОБА_7 , щоб останній викликав дівчині таксі, на що почув відповідь, що він сам її відвезе. ОСОБА_7 сів за кермо, однак свідок зробив йому зауваження, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_7 відповів, що він потерпілу сам відвезе додому. Потерпіла не відразу сказала свою адресу, однак з часом вона впевнено сказала адресу, куди її потрібно відвезти. Він наказав ОСОБА_7 відвезти дівчину додому та передати її батькам. Крім вказаного, свідок акцентував на тому, що по приходу у вказану дату до гаражу, він помітив, що номерний знак на його автомобілі був заклеєний будівельною стрічкою. На його питання, чому саме були заклеєні номерні знаки на його транспортному засобі, хлопці повідомили, що це просто жарт з їх сторони, а ОСОБА_8 повідомив, що у вказаному автомобілі для нього є «подарунок». При розмові з хлопцями, свідок бачив, як обвинувачені користувалися своїми мобільними телефонами, а також у них був планшет. Також у гаражі він бачив ноутбук, який був підключений до мережі Інтернет через його WI-FI. Свідок ОСОБА_16 також повідомив, що 26.03.2018 до нього звернулися працівники поліції щодо подій, які відбулися в його гаражі за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Він про побачене розповів працівникам поліції, пояснив, що він зрозумів, що над дівчиною було вчинено сексуальне насилля, але на питання, чому він відразу не викликав поліцію та швидку допомогу, повідомив, що він сам був у шоковому стані. З його дозволу працівники поліції оглянули приміщення гаражу;
- судово-медичного експерта ОСОБА_29 , яка підтвердила висновок експерта № 17С/е від 04.07.2018 та роз`яснила, що при проведенні експертизи їй була надана вся необхідна медична документація відносно потерпілої та вона особисто здійснила її обстеження (огляд);
- судово-медичного експерта-цитолога ОСОБА_30 , яка підтвердила висновок експерта № 776 від 15.08.2018 та пояснила, що при проведенні даної експертизи питання щодо визначення статевої зрілості саме потерпілої ОСОБА_15 не ставилося. Зазначаючи про те, що піхвовий епітелій на трусах міг походити з піхви статевозрілої жінки, судовий експерт виходив з того, що в цих об`єктах були виявлені одиничні клітини, які містили велику кількість глікогену, який властивий піхві жінки, а згідно експертних методичних рекомендацій зазначено, що загалом глікоген знаходиться в піхві статевозрілої жінки, а тому при складанні експертного висновку рекомендовано експерту писати про виявлення епітелію, який належить статевозрілій жінці, оскільки це, в даному випадку, лише узагальнююча фраза, яка не робить висновку про те, що неповнолітня потерпіла ОСОБА_15 мала статеву зрілість;

Окрім того, вина обвинуваченого підтверджується й наявними в матеріалах провадження письмовими доказами, зокрема:
- протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом та стенографією до нього від 13.07.2018, під час проведення якого свідок ОСОБА_16 відтворив обстановку та обставини події, що мали місце 25.03.2018 в період часу з 08:00 години до 18:00 години на території домоволодіння АДРЕСА_6 ;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 813 від 31.03.2018, згідно з яким ОСОБА_15 станом на 26.03.2018 знаходилася у стані алкогольного сп`яніння;
- висновком експерта № 17С/е від 04.07.2018, відповідно до якого у ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, трьох синців - в лобно-скроневій області ліворуч з переходом на верхню повіку лівого ока та далі на нижню повіку лівого ока та в виличну область ліворуч, в проекції нижньої щелепи ліворуч з переходом в підщелепну область, на спинці носу по центру з переходом на спинку носу праворуч та ліворуч, крововиливу та садна на його тлі - на червоній каймі верхньої губи ліворуч з переходом на слизову оболонку, садна - в лобно-скроневій області ліворуч (на тлі синця) ушкоджень, синців та саден в області верхніх та нижніх кінцівок відносяться до легких тілесних, а також ушкодження у вигляді: розривів дівочої перетинки в проекції «5» та «9» годин умовного циферблату годинника, з розвитком підгострого сальпінгіту (запалення маточних труб) та оофоріту (запалення яєчників), що відповідно до консультативного висновку, знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманою травмою статевих органів, - відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Наявність „свіжих розривів та відсутність будь-яких інших рубцевих змін в області дівочої перетинки, може свідчити, що до подій 25.03.2018 обстежена статевим життям не жила. Можливо вказати, що ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , статевої зрілості не досягла;
- протоколу перегляду відеозапису з камер відеоспостереження магазину «Варус-15» від 29.03.2018, яким зафіксовано в магазині обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при купівлі продуктів харчування та спиртних напоїв, що передувало вчиненню ними злочину та встановлено час та хронологію їх дій. Це підтверджується й протоколом огляду від 02.04.2018 чеку № 338111, Z716 від 25.03.2018 з магазину «Варус», виданого ОСОБА_31 , яка пояснила, що даний чек був серед документів на автомобіль, що належить її чоловіку ОСОБА_7 . Чек містить інформацію щодо покупок на суму 572,83 гривень. Дата чеку - 25.03.2018 о 08:40 годині, каса № 5;
- заявою ОСОБА_7 від 26.03.2018 про надання дозволу працівникам поліції на огляд автомобіля «Audi 90», н.з. НОМЕР_1 ;
- протоколом огляду місця події - автомобіля марки «Audi» модель 90 синього кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з фото-таблицею до нього від 26.03.2018 слідує, під час якого було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14.04.2009, ключ з брелоком від вказаного автомобіля, сам автомобіль, два стаканчика, дві та п`ять серветок, пачка цигарок, шість слідів папілярних візерунків, які відкопійовано на п`ять марлеві тампони, а також вилучено змиви з керма, планшет «Nomi Corsa 2»;
- протоколом огляду планшету марки «Nomi Corsa 2» з фото-таблицею до нього від 27.03.2018, під час якого у папці «Фото» виявлено 7 відео файлів, 3 з яких містять відеозображення, що підтверджують скоєння обвинуваченими статевого акту з потерпілою;
- протоколом огляду від 26.03.2018 місцевості по вул. Широкій, 16 в м. Дніпрі, де розташоване СТО, в ході якого було виявлено та вилучено: різнокольорові жіночі труси, два використаних презервативи, дві упаковки з-під презервативів, упаковка, в якій знаходяться презервативи марки «Durex», три пусті пляшки з-під горілки «Nemiroff», об`ємом 0,5 л., 0,7 л., 1 л., одна пуста пляшка з-під коньяку «SHABO», об`ємом 0,5 л. та один ніготь;
- протоколом огляду місця події - домоволодіння по вул. Широкій 16-б, в м. Дніпрі, з фото-таблицею до нього від 26.03.2018, під час проведення якого виявлено волосся темно-русявого кольору, а також фрагмент бурого кольору, серветку, кружку, жіноча прокладку;
- протоколом огляду автомобіля «Opel Combo», н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, з фото-таблицею до нього від 26.03.2018, під час проведення якого огляду з поверхні кузова виявлено та вилучено 9 пальців рук, перекопійованих на 6 липких стрічок, а також вилучено виявлені в салоні автомобіля волосини, покривало, марлеві тампони, якими робились змиви;
- висновком судово-трасологічної експертизи № 26/4.6/476 від 03.05.2018, згідно з яким чотири сліди папілярних узорів пальців рук, вилучені 26.03.2018 з поверхні чашки, що знаходилась в приміщенні гаражу за адресою: м. Дніпро, вулиця Широка, 16-б та у ході огляду автомобілю марки «AUDI», н.з НОМЕР_1 , розташованого біля будинку № 2 по вулиці Дементьєва в м. Дніпрі, залишені великим пальцем лівої руки та середнім і двічі безіменними пальцями правої руки потерпілої ОСОБА_15 , п`ять слідів папілярних узорів пальців рук, залишені вказівним і двічі середнім пальцями правої руки та середнім і безіменним пальцями лівої руки ОСОБА_7 ;
- протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 26.03.2018, згідно з яким у ОСОБА_7 в присутності двох понятих та захисника виявлено та вилучено: змиви з обох рук та контрольний змив; зрізи нігтьових пластин з обох рук; білизна чоловіча (труси червоного кольору); джинси синього кольору; футболка бавовняна чорного кольору;
- протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України від 26.03.2018, згідно з яким у ОСОБА_8 в присутності двох понятих та захисника виявлено та вилучено: штани чорного кольору; труси чоловічі сіро-зеленого кольору;
- висновками судово-медичних імунологічних експертиз № 428/Н, № 429/Н від 17.04.2018, № 423/Н від 27.04.2018, якими встановлено групову приналежність крові ОСОБА_8 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_15 ;
- висновком експерта за результатами судової імунологічної експертизи № 605/Н від 12.07.2018, яким встановлено, що об`єкти, вилучені з місця події (№№ 1-24) є волоссям людини та відносяться до довгого волосся голови. Характер кореневих кінців волосся (об`єкти №№ 1-10) свідчить про те, що воно могло бути вирваним різким рухом; волосся (об`єкти №№ 11-20 та 21-24) - могло бути відділене або різким рухом, або під дією гострого предмету. При серологічному дослідженні волосся (об`єкти №№ 1-24) не виключають можливість походження волосся від потерпілої ОСОБА_15 ;
- протоколом огляду місця події від 26.03.2018. згідно з яким законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 добровільно видала працівникам поліції жіночі штани бордового кольору, які належать її доньці ОСОБА_15 , які слідчим вилучено;
- висновком молекулярно-генетичної експертизи № 433 від 06.09.2018, згідно з яким препарати ДНК, виділені зі змішаного біологічного сліду з кров`ю на штанах потерпілої ОСОБА_15 , являють собою ДНК потерпілої ОСОБА_15 з ймовірністю не менше 99,999927%;
- висновком судово-імунологічної експертизи № 477/Н від 23.05.2018, згідно з яким на фрагменті синтетичної тканини (об`єкт № 1), гігієнічній прокладці (об`єкт № 2) і серветці (об`єкт № 3), знайдено сліди крові, походження яких не виключається від потерпілої ОСОБА_15 ;
- висновком експерта за результатами проведення судової імунологічної експертизи № 606/Н від 17.07.2018, згідно з яким на покривалі, яке в постанові слідчого назване «простирадлом», доставленому для дослідження в об`єктах №№ 6, 7, 8 встановлена наявність крові людини, а в об`єкті № 6 - і присутність слини, походження яких не виключається за рахунок крові і слини самої потерпілої, а також можливе змішування крові і слини в цьому об`єкті потерпілої ОСОБА_15 і підозрюваних ОСОБА_32 , ОСОБА_33 і ОСОБА_7 . На покривалі, в об`єктах №№ 2, 3 встановлена наявність слини, походження якої не виключається за рахунок підозрюваних ОСОБА_8 і ОСОБА_7 ;
- висновком судової імунологічної експертизи № 627/Н від 12.07.2018, згідно з яким в слідах на трусах (об`єкти №№ 1, 2, 4, 5), які належать потерпілій ОСОБА_15 встановлена наявність крові людини з домішками поту, а в двох слідах на трусах (об`єктах №№ 6, 7) встановлена наявність крові людини. В разі походження крові та поту в слідах об`єктів №№ 1, 2, 4, 5, 6, 7 на трусах від однієї особи, не можна виключити можливість походження їх від самої потерпілої ОСОБА_15 . В разі суміші крові та поту в слідах об`єктів №№ 1, 2, 4, 5, 6, 7 на трусах від декількох осіб, не можна виключити можливість походження як крові так і поту, в якості домішок, від підозрюваного ОСОБА_7 або від підозрюваного ОСОБА_8 ;
- висновком судової цитологічної експертизи № 776 від 15.08.2018, на трусах громадянина ОСОБА_7 (об`єкти №№ 2; 3; 4) встановлені клітини піхвового епітелію. В об`єктах №№ 1; 8; 9 знайдені одиничні глікогенвмістимі клітини з ядрами з високим вмістом глікогену в цитоплазмі клітин, що не виключає можливості походження їх з піхви статевозрілої жінки. На трусах (об`єкт № 4), джинсах (об`єкти №№ 6; 8) та на футболці (об`єкт № 9) громадянина ОСОБА_7 встановлена наявність крові та визначений білок людини. Кров на трусах (об`єкт № 4), джинсах (об`єкти №№ 6; 8), на футболці (об`єкт № 9) громадянина ОСОБА_7 та клітини піхвового епітелію на трусах (об`єкти №№ 2; 3; 4) громадянина ОСОБА_7 могли походити від потерпілої ОСОБА_15 , враховуючи її групову характеристику крові;
- висновком судово-психіатричного експерта № 210 від 20.07.2018, згідно з яким ОСОБА_7 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад діяльності, інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Іспитований у теперішній час на будь-яке психічне захворювання також не страждає. ОСОБА_7 в теперішній час може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;
- висновком судово-психіатричного експерта № 209 від 20.07.2018, згідно з яким ОСОБА_8 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час на будь-яке психічне захворювання також не страждає. ОСОБА_8 в теперішній час може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Надаючи оцінку цим доказам у своїй сукупності, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази суд вважає достатніми для доведеності винуватості обвинувачених у вчиненні злочинів, інкримінованих кожному з них, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Що стосується доводів сторони захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.
Обґрунтовуючи свої доводи про необхідність скасування вироку, сторона захисту вказує, зокрема, на те, що досліджені судом висновки експертиз беззаперечно не доводять вину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152 та ч. 1 ст. 122 КК України.
Відповідно до наведених вище висновків судово-медичних цитологічних, імунологічних експертиз, підтверджується знаходження обвинувачених та потерпілої в приміщенні гаражу та в автомобілях «AUDI» та «OPEL СОМВО», де також було вилучено й їх відбитки пальців.
Виходячи з висновку експертизи № 17С/е, характер виявлених тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_15 свідчить про тривале та неодноразове застосування до неї фізичної сили з метою примусу до вступу у статеві стосунки та узгоджується з показами ОСОБА_15 про її зґвалтування та нанесення їй тілесних ушкоджень обома обвинуваченими.
Вирішуючи питання обґрунтованості доводів захисту стосовно належності цих експертиз, колегія суддів виходить з того, що досліджені судом та визнані допустимим висновки лише у сукупності з іншими доказами беззаперечно доводять їх винуватість.
Як вбачається з пояснень обвинувачених, наданих ними під час судового розгляду, останні, хоча і заперечували свою винуватість, проте визнали обставину перебування в приміщенні гаражу разом з потерпілою ОСОБА_15 . При цьому, жоден з них не вказав на присутність сторонніх осіб, окрім ОСОБА_16 , який випадково зайшов до гаражу.
Виходячи з пояснень свідка ОСОБА_16 у приміщенні гаражу дійсно перебували лише обвинувачені та потерпіла.
Поряд із цим, потерпіла ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , як осіб, які застосовували щодо неї насильство та по черзі гвалтували, в той час як свідки ОСОБА_34 та ОСОБА_26 вказали на наявність у потерпілої тілесних ушкоджень.
Виходячи з вилученого під час огляду гаражу відеозапису, потерпілу ОСОБА_15 гвалтувала одна людина, а інша знімала процес статевого акту.
Отже, наведені висновки експертиз які відповідають іншими, наявними у матеріалах провадження та дослідженими судом доказам, беззаперечно доводять, що злочини, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 3 ст. 152 КК України вчинені саме обвинуваченими.
Жодних сумнівів щодо допустимості цих висновків у колегії суддів не виникає. Судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які вказують на те, що органом досудового розслідування було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону під час призначення та проведення експертиз.
Що стосується доводів захисту про те, що висновки імунологічних експертиз визначають лише ймовірну належність слідів біологічного походження, то вони не заслуговують на увагу, оскільки обвинувачені підтвердили, що у гаражі не було сторонніх осіб.
До того ж, жоден з них не вказав на те, що ОСОБА_15 мала тілесні ушкодження коли сідала у автомобіль, а також не повідомив суд за яких обставина потерпіла могла залишити таку кількість слідів біологічного походження на місці вчинення злочину, а також й на одязі ОСОБА_7 .
Не заслуговують на увагу й доводи захисту про те, що обвинуваченим не було відомо про вік потерпілої.
Як вбачається з наданих потерпілою пояснень, вона неодноразово з метою припинення злочинних дій обвинувачених вказувала останнім на те, що є неповнолітньою та незайманою. Наведені обставини знайшли своє підтвердження у висновку експертизи № 17С/е від 04.04.2018.
За цих умов, твердження захисту про те, що самі лише обставини перебування у нічному клубі та вживання потерпілою алкогольних напоїв, які були відомі обвинуваченим, вказували на те, що ОСОБА_15 досягла повноліття, є необґрунтованими.
Поряд із цим безпідставними є також й доводи захисту про те, що потерпіла мала змогу покинути автомобіль, коли обвинувачені перебували у магазині Варус.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що потерпіла спала як в автомобілі, так і в гаражі, на початку вчинення щодо неї насильницьких дій й у гаражі, що було зумовлено станом її алкогольного сп`яніння.
Ці обставини були визнані як потерпілою, так і обвинуваченими та знайшли своє підтвердження у медичному висновку щодо стану сп`яніння потерпілої та у відеозаписі з планшету, вилученого під час проведення огляду, що спростовує повністю доводи захисту про відсутність безпорадного стану.
Щодо доводів захисту про порушення, допущені під вас проведення впізнання, то вони не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження та відповідно висновків суду про винуватість обвинувачених спростувати не можуть.
Вирішуючи питання про їх обґрунтованість, колегія суддів виходить з того, що злочини було вчинено в умовах очевидності, а досліджені судом докази беззаперечно доводять причетність до них саме обвинувачених.
За таких обставин, відмінна зовнішність осіб, пред`явлених для впізнання, слугувати підставою для визнання протоколу проведення слідчої дії недопустимим не може.
Що стосується доводів захисту про допущені під час проведення огляду автомобілів та приміщення гаражу порушення вимог кримінального процесуального закону, то і вони є безпідставними, оскільки зазначені слідчі дії було проведено з письмової згоди власників майна, безпосередньо після вчинення злочину, що відповідає вимогам ст. 237 КПК України та вказує на відсутність потреби в отриманні дозволу слідчого судді.
Неможливо погодитись й з твердженням захисту про порушення органом досудового розслідування вимог ст.ст. 258, 264 КПК України, допущених при огляді вилученого на місці вчинення злочину планшету, на якому зафіксовано зґвалтування ОСОБА_15 .
Так, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 264 КПК України, не потребує дозволу слідчого судді здобуття відомостей з електронних інформаційних систем або її частини, доступ до яких не обмежується її власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Як вбачається з матеріалів провадження, огляд автомобіля Ауді від 26.03.18, під час якого вилучено планшет, було проведено з дозволу ОСОБА_7 .
За цих умов, потреба в отриманні дозволу слідчого судді також була відсутня.
Аналізуючи доводи захисту про порушення органом досудового розслідування вимог ст. 290 КПК України, зокрема надання доступу до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 не в повному обсязі, колегія суддів зазначає, що протокол надання доступу до матеріалів кримінального провадження хоча і не містить чіткого переліку кожного процесуального документа, проте містить посилання на відсутність жодних зауважень як з боку обвинуваченого, так і з боку його захисника, засвідчене відповідними підписами.

Що стосується висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, на необґрунтованість яких вказує його захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з показань, наданих свідком ОСОБА_16 , останній вказав на те, що після викриття ним вчинення насильницьких дій щодо ОСОБА_15 , обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що самостійно відвезе додому останню.
Виходячи з показань потерпілої, ОСОБА_7 не відвіз її додому, продовжував здійснювати рух вулицями міста, здійснював психологічний тиск на неї, утримував в автомобілі поза її волею а зупинив його лише після того, як вона повідомила, що бажає покінчити життя самогубством.
Надаючи оцінку наведеним обставинам у сукупності з поясненнями батьків потерпілої, які засвідчили, що її дійсно було знайдено в автомобілі біля мосту та протоколом огляду автомобіля, у колегія суддів відсутні сумніви в необґрунтованості висновків суду першої інстанції в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 146 КК України.
На переконання колегії суддів, ці докази доводять незаконне позбавлення потерпілої волі, та відповідають встановленим органом досудового розслідування обставинам вчинення зазначеного злочину.
Вирішуючи питання про обґрунтованість відмови суду у витребуванні медичної документації на підтвердження заявленого потерпілою позову про стягнення матеріальної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з обвинувачених завданих злочинами матеріальних збитків, визнавши при цьому доведеними належними доказами заявлені у цивільному позові вимоги.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що потерпілою до цивільного позову було долучено копії розрахункових документів на підтвердження придбання ліків та проведення лабораторних досліджень.
Жодних сумнівів у належності цих доказів колегія суддів не має, тому колегія суддів вважає обґрунтованою відмову суду у витребуванні медичної документації.
Що стосується обґрунтованості продовження обвинуваченим строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів зазначає, що Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч.2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
З урахуванням наведеного, колегія суддів не перевіряє законність підстав для продовження строку застосування обвинуваченим запобіжного заходу з 13 червня 2019 року до ухвалення вироку, оскільки такі рішення могли бути оскаржені в апеляційному порядку.
Що стосується обґрунтованості цих рішень, ухвалених з часу проведення підготовчого судового засідання - 19 вересня 2018 року до 13 червня 2019 року, колегія суддів вважає, що строк запобіжного заходу було продовжено обвинуваченим на законних підставах.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційних скаргах мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,
колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_11 , а також захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4