Справа №704/169/20
Провадження №1-кп/704/91/20
У Х В А Л А
22 грудня 2020 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

під час закритого судового засідання кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 27 грудня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_6

в с т а н о в и в:
під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк застосування якої закінчується 04.01.2021, при цьому вказав, що підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на даний час не має, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу забезпечення кримінального провадження, а тому слід продовжити вказаний запобіжний захід на строк 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник просять в задоволенні клопотання прокурора відмовити та застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Суд, заслухавши думку учасників судового засідання приходить до наступних висновків:

Згідно положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

У той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.
Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особи, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини «Москаленко проти України» у якому вказано, що ризик того, що заявник примушуватиме свідків і потерпілу давати неправдиві показання має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних, та критично оцінює доводи прокурора про те, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою змусити їх змінити покази, оскільки переконливі дані з цього приводу в матеріалах справи відсутні, а свідки під час їх допиту у ході судового розгляду даного кримінального провадження будуть приведені до присяги та повідомлені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів.
Водночас суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, які були встановлені судом в судовому засіданні шляхом допиту потерпілої та двох свідків.
З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, суд вважає, що продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставним та не обґрунтованим, а обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, буде співмірним з існуючими ризиками, на даний час зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
А тому, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб з подальшим його утриманням в СІЗО №30 м.Черкаси слід відмовити.

З урахуванням положень ст. 179, ч. 3, 4 ст. 196 КПК України, суд обирає обвинуваченому ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання терміном на два місяці, тобто до 19.02.2021, з покладенням обов`язків, згідно ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.177, 178, 179, 194, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 діб з подальшим його утриманням в СІЗО №30 м.Черкаси відмовити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Орджонікідзе, Осетія, осетина, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном на два місяці, тобто до 19 лютого 2021 року, з покладенням наступних обов`язків, згідно ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за викликом до Ватутінського міського суду Черкаської області за першою вимогою;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідком у даному кримінальному провадженні.

Обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити з під варти із зали суду та вважати, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном на два місяці, тобто до 19 лютого 2021 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 24 грудня 2020 року о 11 год. 30 хв.

Головуючий ОСОБА_7 Здоровило