Провадження № 1-кс/317/435/2020
Справа № 317/1949/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження за № 0000975, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2019 р., за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання обґрунтоване тим, що 06.08.2019 до чергової частини Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, надійшов рапорт о/у СКП Запорізького РВП ОСОБА_5 , згідно якого, ним встановлено, що під час проведення перевірки за зверненням ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », стосовно невиконання умов договору по поставці вугілля, в діях посадових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », вбачаються ознаки кримінального правопорушення, а саме заподіяння значної майнової шкоди шляхом шахрайства.

Слідчий зазначає, що згідно із заявою директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 , ним встановлено, що відповідно до договору поставки №23/03-19 від 23.03.2019 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » продало ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код ЕДПРОУ НОМЕР_1 ) вугілля кам`яне АО (25-70) на загальну суму 2522656,08 грн. Факт продажу підтверджується видатковою накладною №13 від 13.04.2019 та актом прийому- передачі товару №13 від 13.04.2019. Фактом поставки товару є залізнична накладна №40356438 від 04.04.2019р.

Згідно заявки №10-1 від 27.03.2019р. від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » поставка здійснювалася згідно договору №23/03-19 від 23.03.2019р. між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », згідно договору №04022019 від 04.02.2019р. між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Кінцевий споживач, вантажоотримувач: ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 . У свою чергу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) має договір на постачання вугілля в адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Станом на 30.07.2019 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оплату за поставлений товар вартістю 2522656,08 грн. не отримало.

В клопотанні слідчий вказує, що представник від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який вів переговори стосовно постачання з представником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », є ОСОБА_7 .

Слідчий в клопотанні вказав, що з телефонної розмови (хто проводив розмову та на підставі чого, які процесуальні документи є результатом такої розмови в клопотанні не вказано, а в судовому засіданні не доведено) з директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 стало відомо, що частково перераховані кошти за поставлене вугілля від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у розмірі 1800000,00 гривень, були перераховані на сторонню організацію згідно договору переуступки прав вимоги боргу та переведені в готівку. Після чого, ОСОБА_8 віддав кошти ОСОБА_7 , на що з його слів, має розписку від ОСОБА_7 про отримання вказаних коштів.

Слідчий на обґрунтування клопотання вказує, що шляхом надання адвокатських запитів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », було отримано інформацію, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » купувало вугілля дешевше у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ніж ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » закупало у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Згідно видаткової накладної між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 становить 2382063,29 грн., згідно видаткової накладної ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сума угоди становить 2522656,08 грн.

Також особам, які робили адвокатські запити стало відомо, що першим засновником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » є ОСОБА_8 , який на теперішній час є директором і засновником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

11.09.2019 до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було направлено запит відповідно до ст. 40, 93 КПК України, з проханням надати на адресу органу досудового розслідування завірені належним чином копії наступних документів: договору про поставку вугілля кам`яного у кількості 410,7 тонн, укладений між постачальником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та покупцем ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке було поставлене ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у квітні 2019 року, документи підтверджуючі його транспортування, отримання та оплату.

28.10.2019 до СВ Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, надійшла відповідь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вих. №8/10 від 08.10.2019, згідно якої, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » може надати наявні фінансово- господарські та інші документи лише у разі дотримання норм КПК України, щодо доступу до речей та документів та на виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів.

Слідчий вважає, що через практично рік, виникла необхідність у дослідженні фінансово- господарських документів, а саме договору про поставку вугілля кам`яного у кількості 410,7 тонн, укладеного між постачальником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та покупцем ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке було поставлене ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у квітні 2019 року, документів, що підтверджують його транспортування, отримання та оплату.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Володілець документів про час, місце розгляду сповіщений, не був, оскільки взагалі не зазначений в клопотанні, а суд був позбавлений можливості вірного визначення та виклику представника володільця документів.

На обґрунтування розгляду клопотання за відсутності володільця документів жодного доказу надано не було та в судовому засіданні прокурор та слідчий не довели, чому вважають, що документи можуть бути знищені, маючи при цьому в своєму розпорядженні копії документів, що завірені.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Але, слідчим в порушення вимог законодавства вказані приписи не виконані. Слідчий також не вказав, чому він вважає недоцільним виклик в судове засідання власника або володільця документів, а у випадку якщо вважає за необхідне такий виклик, то чому не зазначив його адресу або засоби зв`язку для виклику. Слідчий суддя вимушений був приймати рішення про обов`язковий виклик власника або володільця виходячи з неможливості порушення його прав.

За приписами ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів зазначається:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

В порушення вимог ст. 160 КПК України клопотання не містить посилання на можливість використання зазначених документів як доказів, не обґрунтовано необхідність вилучення копій чи оригіналів документів.

Слідчим не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в документах, що планується вилучити та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Слідчий та прокурор не обґрунтували необхідності вилучення оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження. Взагалі не вказавши цього в клопотанні.

При внесені відомостей до ЄРДР було визначено правову кваліфікацію злочину як ч.4 ст.190 КК України, але в чому саме шахрайські дії та хто їх вчинив, а ні в клопотанні, а ні в судовому засіданні визначено не було.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. А ні в судовому засіданні, а ні в клопотанні не було доведено підстав, для розгляду вказаного клопотання слідчим суддею Запорізького районного суду.

Матеріали клопотання та доданих до нього документів не містять жодного посилання на те, що злочин було вчинено на території Запорізького району Запорізької області.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159-163, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження за № 0000975, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2019 р., за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде виготовлено 15.07.2020 р. о 16:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1