ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/760/19 Номер провадження 11-кп/814/865/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Октябрського районного суду м.Полтава від 12 червня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до до 10 серпня 2020 року.
Визначено заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 384200 грн.
Продовжуючи дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вказала, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які існували на момент обрання цього запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 продовжують мати місце і на даний час. При цьому суд вказав на відсутність підстав для зміни запобіжного заходу, вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Суд врахував також і те, що обвинуваченому ОСОБА_7 при попередньому продовженні строку тримання під вартою було визначено розмір застави, внесення якої дає йому змогу бути звільненим з місць попереднього ув`язнення, чого він не зробив і про намір робити це суду не заявив, наполягаючи на зміні запобіжного заходу.
Не погоджуючись з рішенням колегії суддів, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся захисник ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі вказує, що сторона обвинувачення не навела підстав для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, обставин, що підтверджують наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та не обґрунтовала неможливості обрати альтернативний більш м`який запобіжний захід.
Звертає увагу на те, що обвинуваченому ОСОБА_9 , спільно з яким ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту попри більший обсяг обвинувачення.
Зазначає, що ОСОБА_7 характеризується позитивно, не перешкоджав здійсненню досудового розслідування, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, сім`ю на утриманні та малолітню дитину, потребує медичного обстеження, має хронічну хворобу серця.
Звертає увагу на утримання ОСОБА_10 в скляному боксі під час судових засідань, що принижує його гідність і є нелюдським поводженням.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Інші учасники кримінального провадження ухвалу не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого на підтримку поданої апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, заперечення прокурора проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла наступного висновку.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в судді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд повинен з`ясувати всі обставини з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час вирішення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані про його особу та дійшов висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
На підтвердження зазначених судом ризиків вказує те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за попередньою змовою з ОСОБА_9 , процесуальні позиції яких є протилежними, що може бути підставою для впливу на нього з метою зміни показань на його користь в разі зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , а також те, що останній може здійснювати вплив на потерпілих, які проживають у тому ж населеному пункті, що і він, і які категорично наполягають на утриманні його під вартою, боячись при цьому як помсти з його боку, так і позапроцесуального впливу з метою зміни показань на його користь.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, при цьому враховує, що запобіжний захід щодо ОСОБА_9 обрано у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання, що не виключає можливості впливу на нього з боку ОСОБА_7 Достатність підстав обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу з урахуванням обсягу обвинувачення не є предметом перегляду в рамках оскаржуваної ухвали та, попри доводи апеляційної скарги, не доводять наявність чи відсутність умов, за яких продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 буде можливим та виправданим.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки відсутні підстави вважати, що інший (менш суворий) запобіжний захід, може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, на якому наполягає обвинувачений та його захисник, є неможливим, оскільки він передбачає перебування ОСОБА_7 на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та об`єктивне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Наведені захисником дані, що позитивно характеризують особу обвинуваченого, наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, сім`ї на утриманні та малолітньої дитини враховуються колегією суддів, однак не можуть визнаватися безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу та не зменшують існуючі ризики.
Об`єктивні дані про те, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє утримувати його під вартою у матеріалах провадження відсутні та стороною захисту надані не були.
Перебування ОСОБА_7 за скляною огорожею в судовому засіданні не позбавляє його можливості користуватися своїми процесуальними правами, відповідає вимогам Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів, затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної судової адміністрації України, Генеральної прокуратури України від 26.05.2015 та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.
За таких обставин, ухвала колегії суддів першої інстанції винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м.Полтава від 12 червня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4