УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 рокум.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001268 від 08 жовтня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Медведівка, Березнівського р-ну, Рівненської обл., українця, громадянина України, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.4 ст.358 КК України.
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 30 жовтня 2019 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщенні Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, розташованому за адресою м.Рівне, вул.Соборна, 12, діючи умисно, будучи попередженим про те, що у разі подання ним в неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, йому може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання, подав до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради завідомо підроблений документ - Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 30 жовтня 2019 року, у якій зазначив відомості, що не відповідають дійсності, а саме: в розділі ІV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку і з дати випуску яких минуло менше ніж 5 років (крім мопеда), що перебувають у власності або володінні осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання)» поставлено відмітку «ні», чим підтверджено відсутність транспортних засобів за 2019 рік, в той час, коли насправді ОСОБА_6 , будучи обізнаним про те, що 17.01.2019 набув у власність транспортний засіб автомобіль «Audi А6» н.з. НОМЕР_1 .
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, використав, подавши до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради завідомо підроблений документ Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 30 жовтня 2019 року, яка містить завідомо неправдиві відомості про майно, що вплинуло на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру, чим порушено вимоги п.п.5 п.5, абз.4 п.13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 та призвело до надміру виплаченої житлової субсидії за рахунок коштів бюджету у загальному розмірі 8415 гривень 91 копійка.
Своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документу, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст. 358 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 30 жовтня 2019 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщенні Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, розташованому за адресою: м.Рівне, вул.Соборна, 12, діючи умисно, будучи попередженим про те, що у разі подання ним в неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, йому може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради використавши підроблений документ - декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 30 жовтня 2019 року із неправдивими відомостями про відсутність придбаного майна, що вплинуло на встановлення права на призначення субсидії, чим порушено вимоги п.5, п.13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848.
Зокрема в розділі ІV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку і з дати випуску яких минуло менше ніж 5 років (крім мопеда), що перебувають у власності або володінні осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання)» поставлено відмітку «не має», чим підтверджено відсутність витрат на придбання транспортних засобів за 2019 рік, в той час, коли насправді ОСОБА_6 , будучи обізнаним про те, що 17.01.2019, набув у власність транспортний засіб автомобіль «Audi А6» н.з. НОМЕР_1 .
В результаті ОСОБА_4 заволодів чужим майном, а саме бюджетними коштами в розмірі 8415 гривень 91 копійка, які Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради надмірно виплатило для нього в якості житлової субсидії за період з 01.10.2019 по 30.04.2020.
Своїми умисними діями, які виразились в заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України
До початку підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про його звільнення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України, на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.
Клопотання обвинувачений ОСОБА_4 мотивує тим, що він вперше вчинив кримінальні проступки, після вчинення яких щиро розкаявся, активно сприяв їх розкриттю і повністю відшкодував потерпілій стороні завдані його діями збитки.
25 січня 2021 року в підготовочому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та провадження у справі закрити.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні, 25 січня 2021 року, не заперечив проти закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 45 КК України, пояснив суду, що збитки обвинуваченим повністю відшкодовані потерпілій стороні.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст.45 КК України, посилаючись на те, що наявні підстави та умови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження, оскільки кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому, згідно ст.12 КК України, відносяться до кримінальних проступків, вчинені вперше, обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних проступків, і повністю відшкодував потерпілій стороні завдані ним збитки.
Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши представника потерпілого, вислухавши думку прокурора, вважає що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає до задоволення з наступних підстав:
За змістом ст.ст.44,45,46 КК України за наявності підстав, передбачених ст.45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", за наявності підстав, передбачених у ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Шляхом опитування учасників кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.4 ст.385, ч.1 ст.190 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України, а також наслідки закриття провадження з цих підстав і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з цих підстав, передбачених ст.45 КК України.
Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом.
Ст.45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.4 ст.385, ч.1 ст.190 КК України,- належать до категорії кримінальних проступків.
Також в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, кримінальні проступки вчинив вперше, після вчинення кримінальних проступків щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних проступків і повністю відшкодував потерпілій стороні завдані ним збитки.
Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою ст. 284 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченого і вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.385, ч.1 ст.190 КК України, відповідно до вимог ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження відносно нього слід закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України та у відповідності до положень п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Відповідно до положень ч.9 ст.100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду.
Згідно матеріалів досудового розслідування, речовими доказами у кримінальному провадженню є документи, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, які необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.45 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.288,350 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , задоволити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Медведівка, Березнівського р-ну, Рівненської обл., українця, громадянина України, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Речові докази у кримінальному провадженні-документи, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_1