печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2019 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001712 від 25.05.2017 року.

В обґрунтування доводів скарги, адвокат посилається на те, що 12.10.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя за №263/13075/17 від 10.10.2017 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено майно, яке в подальшому повернуто не було та арешт на яке накладено не було.

В засідання особа, яка звернулася із скаргою не з`явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Слідчий про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явився. На адресу суду надійшла заява від прокурора ОСОБА_5 , в якій просить розглядати справу за його відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за скаргою та надані сторонами матеріали, приходить до наступного висновку.

Так, Управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному № 0001712 від 25.05.2017 року.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 статті 303 КПК України визначено: на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до положень ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України; у разі скасування арешту.

Так, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Разом з тим, доводи скарги фактичними даними не обґрунтовані та слідчому судді достатніх доказів обставин, на які посилається особа, яка звернулась зі скаргою не надані, тому, слідчий суддя дійшов до висновку, що правові підстави для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001712 від 25.05.2017 року, відсутні.

Зокрема, слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги в частині визнання дій старшого слідчого першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань ГП України ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, оскільки, кримінальним процесуальним законодавством не передбачено визнання бездіяльності, оскільки, згідно з ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатом розгляду скарги може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити чи вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, та є похідними від вимог щодо зобов`язання повернути тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 167-169, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1