Ухвала
про залишення скарги без руху
15 січня 2021 року

м. Київ
справа № 161/12105/19
провадження № 51- 1002 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Рівненського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року, яким змінено в частині призначення покарання вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,
встановив:
У поданій касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_4 ставить питання про перегляд вироку апеляційного суду в касаційному порядку з підстави невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням потерпілій ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Згідно із положеннями п.5 ч.2 ст.427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Згідно із положеннями ч.1 ст.436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Однак, як вбачається зі змісту скарги, скаржниця вищевказаних вимог закону не дотрималася.
Так, потерпіла ОСОБА_4 подала скаргу на вирок апеляційного суду, який просить скасувати та залишити в силі вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, однак така вимога не є конкретною до суду касаційної інстанції з урахуванням положень ст. 436 КПК, тому їй необхідно визначитися з вимогою щодо скасування судового рішення з урахуванням положень зазначеної норми КПК.
Відповідно до положень ч.4 ст.427 КПК, касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Як вбачається із касаційної скарги, підпис потерпілої ОСОБА_4 відсутній, що не є підтвердженням подання скарги саме потерпілою.
Крім того, згідно із положеннями ч.2 і ч.6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, та зазначається перелік матеріалів, які додаються, однак потерпілою подана лише одна касаційна скарга без її копій та не зазначено у скарзі перелік матеріалів, які додаються.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, при цьому потерпіла не вказала у скарзі про участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою потерпілої ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржницею має бути підтверджено, що нею не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Рівненського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року, яким змінено в частині призначення покарання вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_5 , залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3