Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1063/20
Провадження № 1-кп/499/29/21
В И Р О К

Іменем України

10 лютого 2021 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_5 (далі - також захисник) розглянувши у відкритому, підготовчому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження № 0000067 за обвинуваченням ОСОБА_6 (далі - також обвинувачений, особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ройлянка, Саратського району, Одеської області, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України (далі - також КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення за угодою та статті (частини статті) КК, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа таке.
У період з липня 2018 року по 12 березня 2020 року, обвинувачений, працюючи на посаді директора приватного підприємства «Чотири сезони», в порушення 16, 18, 19 Кодексу України «Про надра», статті 125 Земельного кодексу України, не маючи спеціального дозволу, на роботу з видобутку корисних копалин, гірських порід родовища розташованого на відстані 2,5 кілометра від села Северинівка, Іванівського району Одеської області (далі - також родовище), в якому за допомогою каменерізної машини марки «КМА 188» і найнятих ним робітників самовільно, здійснив відкритим способом видобування корисних копалин загальнодержавного значення - вапняк, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12 грудня 1994 року віднесений до переліку корисних копалин загальнодержавного значення, що призвело до незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

За таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 КК, - незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

2.Відомості про укладену угоду та визначена міра покарання такі.
30 жовтня 2020 року, за правилами частини 1 статті 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), між першим заступником керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим (далі також сторони), укладена угода про визнання винуватості (далі також угода від 30 жовтня 2020 року), яка, у порядку встановленому частиною 1 статті 474 КПК, з обвинувальним актом надійшла до суду.
За угодою про визнання винуватості між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 240 КК (в редакції статті, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення) у виді штрафу, розміром чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень.
3.Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК, КК та положення закону, якими керувався суд такі.
Враховуючи, що угода укладена у провадженні щодо нетяжкого злочину, сторони досягли угоди, підписали її, обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, мотив і спосіб здійснення інкримінованого діяння за вказаних обставин, щиро розкаявся, тому суд розглянув справу відповідно до положень статей 314, 474 КПК.
Суд пересвідчився, що умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК.
Сторони заявили, що вони цілком розуміють зміст, наслідки укладення, затвердження, невиконання угоди та просили затвердити угоду ініціатором, якої став обвинувачений.
Прокурор заявив, що угода відповідає вимогам закону та просив ухвалити вирок на підставі угоди.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до статті 66 КК сторони угоди визнали його щире каяття, та встановили відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Сторонами в угоді враховано, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Суд, вважає правильною кваліфікацію вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 КК, тобто, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання з урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а взяті обвинуваченим на себе за угодою зобов`язання можливо виконати.
Відтак суд констатує, що зміст угоди не суперечить вимогам статті 472 КПК, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Зрештою, суд дійшов висновку, що угоду належить затвердити, а обвинуваченого визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 КК із призначенням йому покарання у виді штрафу в розмірі чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
4. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд такі.
Цивільний позов по справі не пред`явлений.
Ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 17 березня 2020 року накладено арешт на: свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 670011 на 2 аркушах, спеціальний дозвіл на користування надрами № 4396 від 19 липня 2013 року на 2 аркушах, документ щодо перевірки законності здійснення розробки кар`єру, виданий Іванівським ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області від 16 лютого 2016 року за вихідним № 43/1-238 (далі - також документи); каменоріжучу машину «КМА 188», пиляне каміння у кількості 254 штуки.
Суд, вирішуючи питання про скасування арешту майна, за відсутності випадків визначених частиною 4 статті 174 КПК, вважає, що накладений ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 17 березня 2020 року арешт щодо документів слід скасувати.
Сторони не надали суду достатні, допустимі докази, що машина для різання каменю «КМА 188» належить обвинуваченому або іншому законному володільцю.
Відповідно до частини 9 статті 100 КПК після набранням вироку законної сили речові докази: - свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 670011 на 2 аркушах, спеціальний дозвіл на користування надрами № 4396 від 19 липня 2013 року на 2 аркушах, документ щодо перевірки законності здійснення розробки кар`єру, виданий Іванівським ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області від 16 лютого 2016 року за вихідним № 43/1-238 повернути (власнику) законному володільцю; каменоріжучу машину «КМА 188», пиляне каміння у кількості 254 штуки - конфіскувати.
Процесуальні витрати за проведення гемологічного експертно-лабораторного дослідження у розмірі 1382 гривні слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Стороною обвинувачення клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не заявлялися.

Керуючись статтями 314, 368, 370, 374, 474, 475 КПК, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 30 жовтня 2020 року між першим заступником керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та ОСОБА_6 - затвердити.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 240 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у розмірі 1382 (одна тисяча триста вісімдесят дві) гривні.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 17 березня 2020 року на: свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 670011 на 2 аркушах; спеціальний дозвіл на користування надрами № 4396 від 19 липня 2013 року на 2 аркушах; документ щодо перевірки законності здійснення розробки кар`єру, виданий Іванівським ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області від 16 лютого 2016 року за вихідним № 43/1-238 скасувати.
Речові докази:
- свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 670011 на 2 аркушах; спеціальний дозвіл на користування надрами № 4396 від 19 липня 2013 року на 2 аркушах, документ щодо перевірки законності здійснення розробки кар`єру, виданий Іванівським ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області від 16 лютого 2016 року за вихідним № 43/1-238 повернути (власнику) законному володільцю.

- каменоріжучу машину (машину для різання каменю) «КМА 188», пиляне каміння у кількості 254 штуки конфіскувати.
Вирок з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1