Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3787/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 07.10.2020 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: гранату РГД 5 (корпус і УЗРГМ); предмет, зовні схожий на рушницю Маверік 8812G з 5 набоями; два мобільні телефони (Nokia 1280, Nokia C3-08); планшет марки Lenovo ТВЗ-7101.
В обґрунтування клопотання вказав, що перелічені речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, мають доказове значення у кримінальному провадженні №0000161, тому накладення арешту на них необхідно з метою забезпечення їх збереження як речових доказів.
В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000161 від 25.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, за повідомленням про те, що група осіб на території Миколаївської області за місцями свого мешкання та на спеціально підготовлених ділянках здійснюють незаконний посів і вирощування рослин роду конопель з метою подальшого виготовлення наркотичного засобу та його реалізації для отримання грошової винагороди.
Досудовим розслідуванням встановлено причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є організатором протиправної діяльності, здійснює координацію та контроль за діями учасників груп та безпосередньо підшуковує замовників наркотичних засобів для подальшого збуту.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 залучив до організації та вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до досягнутої домовленості, діючи за вказівкою ОСОБА_5 , за місцем свого проживання займається вирощуванням саджанців рослин роду коноплі, здійснює їх охорону до подальшої передачі організатору протиправної діяльності. Для організації своєї протиправної діяльності ОСОБА_6 використовує земельну ділянку, яка розташована на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
07.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва проведено обшук за вищевказаною адресою, в ході якого було виявлено та вилучено: гранату РГД 5 (корпус і УЗРГМ); предмет, зовні схожий на рушницю Маверік 8812G з 5 набоями; два мобільні телефони (Nokia 1280, Nokia C3-08); планшет марки Lenovo ТВЗ-7101.
08.10.2020 року постановою слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 перелічені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000161.
З урахуванням того, що вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 мобільні телефони та планшет мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити частково.
В частині накладення арешту на гранату та предмет, зовні схожий на рушницю з набоями слід відмовити, оскільки слідчим не доведено, що вказані речі мають доказове значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000161.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 07.10.2020 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: два мобільні телефони (Nokia 1280, Nokia C3-08); планшет марки Lenovo ТВЗ-7101.
В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7