Справа № 442/852/21
Провадження № 1-кс/442/134/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_2 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, -
встановив:
29.01.2021 ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача інспектора СД Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001486 від 30.12.2020. Водночас, к скарзі зазначає про те, що оскаржувану постанову отримала 26.01.2021.
В обґрунтування скарги покликається на те, що 30.12.2020 дізнавачем інспектором СД Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001486 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення. Вважає оскаржувану постанову передчасною, оскільки в постанові не наведено очевидних і достатніх підстав для закриття провадження. Під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. З часу внесення відомостей в ЄРДР та початку кримінального провадження, слідчим всупереч ст.9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, не було допитано свідків, які могли дати свідчення про вчинення злочину. Слідчим не з`ясовано яким чином відбувся злочин та не встановлено осіб, які вчинили злочин.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу підтримала з підстав, викладених у скарзі, просить таку задоволити.
Дізнавач інспектор СД Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу заперечила, зазначила, що постанова є законною, оскільки в межах даного досудового розслідування нею проведено усі необхідні слідчі дії для встановлення та з`ясування усіх обставин кримінального правопорушення.
Дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303, ч.1 ст.304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим чи їх представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження .

Відповідно до ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що в провадженні Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001486 від 17.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2020 про зобов`язання уповноважену особу СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області виконати вимоги ч.1 ст.214 КПК України та невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладене у заяві ОСОБА_2 від 09.12.20202 та не пізніше ніж через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

30.12.2020 дізнавачем-інспектором СД Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження.

Постанову мотивовано тим, що в межах кримінального провадження проведено всі можливі слідчі дії для встановлення істини у справі та встановлено відсутність у діях ОСОБА_4 та будь-яких інших осіб ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 фактично укладено усний договір, щодо ремонту автомобіля, а відтак дії останнього мають ознаки цивільно-правових відносин, які не виконано, чи не виконано в повній мірі однією із сторін та вирішуються в порядку цивільного судочинства і розглядаються судом.

З представлених суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що 22.12.2020 прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 надано дізнавачу СД Дррогобицького ВП ГУНП у Львівській області вказівки з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, зокрема: допитати заявницю ОСОБА_2 з приводу обставин, зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, з`ясувавши при цьому чи повернуто автомобіль на даний час власнику, чи проведено його ремонт тощо; провести огляд місця події, а саме території, на якій знаходиться автомобіль ОСОБА_2 та проводиться його ремонт, що за адресою: АДРЕСА_1 ; допитати свідка ОСОБА_4 з приводу обставин, зазначених у заяві ОСОБА_2 ; вивчити питання щодо наявності підстав для зміни кваліфікації із статті 356 КК України на статтю 190 КК України; виконати інші слідчі дії, спрямовані на з`ясування фактичних обставин даного кримінального провадження, завершення досудового розслідування та прийняття у ньому законного, вмотивованого й обґрунтованого рішення.

Для встановлення істини у даному кримінальному провадженні дізнавачем відібрано пояснення від ОСОБА_2 як свідка, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , як свідка.

13.01.2021 ОСОБА_2 звернулась до дізнавача із клопотаннями, в яких просить звернутись до органів Державної податкової служби з метою перевірки ОСОБА_4 на предмет реєстрації як ФОП а сплати податків у бюджет; звернутись із листом до Державної податкової служби у Львівській області та податкової поліції щодо перевірки ОСОБА_4 на предмет законності зайняття підприємницькою діяльністю по ремонту автомобілів; надати доручення Державній податковій службі у Львівській області перевірити сплату податків від отриманих від неї грошових коштів за ремонт автомобіля Mercedes A160 р.н.з. НОМЕР_1 у сумі 15675 грн. від 26.11.2020, а також витребувати у ОСОБА_4 підтверджуючі документи на рахунок запчастин до ремонту вищевказаного автомобіля, а саме де вони були замовлені та підтверджуючі документи про їх оплату; вжити заходів щодо з`ясування наявності у ОСОБА_4 відповідних документів: диплом та інші, які засвідчують, що дана особа являється майстром у сфері ремонту легкових автомобілів, а саме у сфері ремонту по коробках передач (автомат) та відповідні документи, що підтверджують його компетентність у цій сфері.

У відповідь на вищевказані клопотання, ОСОБА_2 повідомлено про те, що вищевказане кримінальне провадження закрито та скеровано відповідну постанову для відома.

Слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, не виконано вказівок прокурора, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження.
З таких підстав, слідчий суддя вважає, що висновок дізнавача про наявність підстав для закриття кримінального провадження є передчасним, а тому скаргу слід задоволити, оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
Керуючись ст.ст.303, 307, 376 КПК України, суд
постановив:
Скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження задоволити.
Постанову дізнавача інспектора СД Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001486 від 30.12.2020 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1