Справа №: 398/3421/20
провадження №: 1-кп/398/180/21
ВИРОК
Іменем України

"26" січня 2021 р.Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 21 травня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Звенигородка м. Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08 грудня 2010 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 10 квітня 2013 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 20 днів;

- 11.04.2016 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Олександрійського міськрайонногго суду Кіровоградської області від 20 квітня 2018 року звільненого від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

В С Т А Н О В И В:

У невстановлені під час досудового розслідування час, але не пізніше 14 год. 11 хв. 27.07.2020 року, у невстановленому місці за невстановлених обставин ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», згідно з якою зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 17.10.1992 р., Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 р., придбав два предмета, схожих на ручні гранати, які згідно з висновком експерта від 30.07.2020 року №72/1018 є вибуховими пристроями бойовою ручною осколковою гранатою наступальної дії типу РГД-5, яка належить до категорії боєприпасів та бойовою ручною осколковою гранатою оборонної дії типу Ф-1, яка належить до категорії боєприпасів, та були придатними для здійснення вибуху при видаленні запобіжної чеки та вивільнення важеля, тим самим ОСОБА_5 вчинив придбання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Після цього, з невстановленого під час досудового розслідування часу до моменту вилучення під час обшуку, проведеного з 14 год. 11 хв. до 16 год. 53 хв. 27.07.2020 року, за невстановлених обставин ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», згідно з якою зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 17.10.1992 р., Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 р., без передбаченого законом дозволу зберігав в обраному ним місці, а саме: у полімерному пакеті в рюкзаку у шафі, розташованій в коридорі квартири за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого проживання, раніше придбані ним два предмета, схожих на ручні гранати, які згідно з висновком експерта від 30.07.2020 року №72/1018 є вибуховими пристроями бойовою ручною осколковою гранатою наступальної дії типу РГД-5, яка належить до категорії боєприпасів та бойовою ручною осколковою гранатою оборонної дії типу Ф-1, яка належить до категорії боєприпасів, та були придатними для здійснення вибуху при видаленні запобіжної чеки та вивільнення важеля. Тим самим ОСОБА_5 вчинив зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано як незаконне придбання та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

26 січня 2021 року, під час судового провадження, між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України суд зупинив проведення процесуальних дій і перейшов до розгляду угоди.

За умовами угоди ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому, ОСОБА_5 та прокурором узгоджено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі, зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки.

Заслухавши думку прокурора, який вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду, вказавши, що угода укладена добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та ч. 4 ст. 474 КПК України, обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі. Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, зазначеного у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом без будь-яких застережень, повністю усвідомлює характер обвинувачення, вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди, повністю погоджується з мірою покарання та надає згоду на його призначення.

За таких обставин суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Укладена у цьому кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. ч. 2, 4, 5 ст. 469, ст. 472, ч. ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України в суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- міра покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який неодружений, не працює, має на утриманні одну малолітню дитину, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, до якої відноситься щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів та є справедливою.

Суд не приймає до уваги умови угоди щодо тривалості іспитового строку, оскільки ця умова суперечить ч. 3 ст. 75 КК України, а тому суд вважає за необхідне самостійно визначити тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: визначити іспитовий строк 2 роки з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Разом з цим, ці недоліки угоди не є підставою для відмови у її затверджені.

Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п. п. 1 6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції 27 липня 2020 року та 30 липня 2020 року звільнений з-під варти у зв`язку з обранням йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. За таких обставин, строк тримання під вартою з 27 липня 2020 року до 30 липня 2020 рокувключно, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченому в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого ухвалою від 08 грудня 2020 року було продовжено до 08 лютого 2021 року включно.

Оскільки, в ході судового розгляду не встановлено обставин, які б свідчили про порушення обвинуваченим зазначеного запобіжного заходу та враховуючи, що судом обвинуваченого звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, то суд вважає, що відсутні підстави для продовження застосування запобіжного заходу до обвинуваченого, а тому він підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 січня 2021 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 21 травня 2020 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 27 липня 2020 року до 30 липня 2020 рокувключно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, обраний відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні №0000155 від 21 травня 2020 року, пов`язані із залученням експертів, в розмірі 5 827 (п`ять тисяч вісімсот двадцять сім) гривень 56 копійок.

Скасувати арешт, із забороною розпорядження та користування майном, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2020 року на два предмети, зовні схожі на ручні гранати; мобільний телефон «Nokia 2730 C-1» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою, за якою закріплено абонентський номер стільникового зв`язку НОМЕР_2 ; паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 .

Скасувати арешт, із забороною розпорядження та користування майном, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2020 року на мобільний телефон «Fly E 190» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 ІМЕІ 2: НОМЕР_5 та предмет, схожий на пристрій для відстрілу дрібнокаліберних куль.

Речові докази:

- мобільний телефон «Nokia 2730 C-1» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 та картою пам`яті «VERICO 16 GB micro SD», що знаходяться в спецпакеті НПУ №ЕХР 0224844, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області (квитанція №1189) повернути власнику ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон «SAMSUNG SM-J600F/DS», що знаходяться в спецпакеті НПУ №7048293, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області (квитанція №1189) повернути власнику ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон «Fly E 190», що знаходяться в спецпакеті НПУ №ЕХР 0224846, фрагменти ручних осколкових гранат, первинне упакування, що знаходяться в полімерному пакеті Експертної служби МВС України №5343077, пристрій «Сигнал охотника», два предмети, схожі на сигнальні ракети, первинне упакування, що знаходяться в полімерному пакеті Експертної служби МВС України №1009040, змиви та первинні упакування, що знаходяться в полімерних пакетах Експертної служби МВС України №№3773392, 3773393, 3773394, 3773406, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області (квитанції №№1189, 299, 1187) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1