СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1299/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003155 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.06.2020 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Керч, Автономної Республіки Крим, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, працюючої на посаді касира ТОВ «Сільпо Фуд», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи 05.05.2020 року призначеною на посаду касира торговельного залу ТОВ «Новус Україна» згідно наказу про прийняття на роботу №6261к. Виконуючи свої функціональні обов`язки, згідно вказаного договору та будучи матеріально відповідальною особою згідно договору від 05.05.2020 привласнила грошові кошти ТОВ «Новус Україна» за наступних обставин.

ОСОБА_3 , 24.06.2020 року, знаходячись на своєму робочому місці о 13.06 годин, та під час робочої зміни, в приміщенні супермаркету «Новус» (магазин №1029), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 12, привласнила грошові кошти за продовольчий товар з подальшим анулюванням чеку в розмірі 578 гривень 43 копійок (з ПДВ, 482 гривні 03 копійки без ПДВ). В подальшому, ОСОБА_3 вищевказаними грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим своїми умисними корисливим діями спричинила ТОВ «Новус Україна» матеріальний збиток на зазначену вище суму.

Окрім цього, ОСОБА_3 , 25.06.2020 року, знаходячись на своєму робочому місці о 17.04 годин та під час робочої зміни, в приміщенні супермаркету «Новус» (магазин №1029), привласнила грошові кошти за продовольчий товар з подальшим анулюванням чеку в розмірі 463 гривні 52 копійки з ПДВ, (386 гривні 26 копійок без ПДВ). В подальшому, ОСОБА_3 вищевказаними грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим своїми умисними корисливим діями спричинила ТОВ «Новус Україна» матеріальний збиток на зазначену вище суму.

Окрім цього, ОСОБА_3 , 26.06.2020 року, знаходячись на своєму робочому місці о 18.23 годин та під час робочої зміни, в приміщенні супермаркету «Новус» (магазин №1029),

привласнила грошові кошти за продовольчий товар з подальшим анулюванням чеку в розмірі 523 гривні 68 копійок з ПДВ, (436 гривні 68 копійок без ПДВ). В подальшому, ОСОБА_3 вищевказаними грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим своїми умисними корисливим діями спричинила ТОВ «Новус Україна» матеріальний збиток на зазначену вище суму.

Окрім цього, ОСОБА_3 , 26.06.2020 року, знаходячись на своєму робочому місці о 20.52 годин та під час робочої зміни, в приміщенні супермаркету «Новус» (магазин №1029), привласнила грошові кошти за продовольчий товар з подальшим анулюванням чеку в розмірі 360 гривні 19 копійок з ПДВ, (300 гривні 16 копійок без ПДВ). В подальшому, ОСОБА_3 вищевказаними грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим своїми умисними корисливим діями спричинила ТОВ «Новус Україна» матеріальний збиток на зазначену вище суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України за наведених вище обставин визнала в повному обсязі, щиро розкаялася і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченій положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація її дій за ч.1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України вірна, оскільки вона вчинила привласнення чужого майна, яке перебувало у її віданні; повторно вчинила привласнення чужого майна, яке перебувало у її віданні.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст. 12 КК України на даний час відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, обставини скоєння злочинів, враховує особу обвинуваченої, яка характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судима, її відношення до скоєного. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останньої, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями.

Поряд з цим суд вважає за можливе перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до неї ст. 75 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України і призначити покарання:

- за ч.1 ст. 191 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями;

- за ч.3 ст. 191 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченій ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України обвинувачену ОСОБА_3 звільнити від відбуття основного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1