УХВАЛА
іменем україни

23 вересня 2020 року
м. Київ

справа № 761/21319/19-ц
провадження № 51-4481 ск 20

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої Григор`євої І. В.,
суддів Крет Г. Р., Шевченко Т. В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 8 вересня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що 8 вересня 2020 рокуКиївський апеляційний суд витребував із Печерського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 761/21319/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про поновлення права на життя та власність.
Не погодившись із указаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про його перевірку в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 травня 2019 року (справа № 522/1021/16-ц) звертає увагу на те, що система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законіна вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) кримінальне провадження включає в себе досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством (ч. 1 ст. 1 КПК).
Крім того, ст. 424 КПК визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, оспорювана ухвала до цього переліку не входить, а тому Касаційний кримінальний суд Верховного Суду не наділений повноваженнями здійснювати її перевірку.
Таким чином, виходячи з наведених положень Конституції України та статей Кодексу оскаржена ухвала не може бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 428 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 8 вересня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

І. В. Григор`єва Г. Р. Крет Т. В. Шевченко