Справа № 461/6002/20
Провадження № 1-кс/461/5089/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2020 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_5 від 22.07.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000768 від 14.02.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України,-

в с т а н о в и в :
31 липня 2020 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_5 від 22.07.2020 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000768 від 14.02.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України.
Свої вимоги мотивує тим, що 28 липня 2020 року отримав постанову слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 22 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0000768, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. Оскаржувану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки постанова слідчого мотивована тим, що кримінальні правопорушення за ч.2 ст.383 та ч.2 ст.384 КК України відносяться до «злочинів проти правосуддя», а тому відповідно до ч.1 ст.55 КПК України відсутні достатні підстави у визнанні Ван ОСОБА_7 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. У клопотанні ОСОБА_4 було зазначено, що внаслідок незаконних дій ОСОБА_8 порушено честь, гідність, ділову репутацію Ван ОСОБА_7 , оскільки заява та покази ОСОБА_9 стали передумовою для кримінального переслідування ОСОБА_4 , публікації ЗМІ щодо отримання неправомірної вигоди. Вказані обставини спричинили регулярні моральні переживання ОСОБА_4 та погіршили стан її здоров`я. Зазначає, що порушено нормальні життєві зв`язки ОСОБА_4 , яка була відсторонена від займаної посади, впродовж трьох років втратила значну кількість часу та енергії на захист від кримінального переслідування. Відтак, ОСОБА_4 завдано моральну шкоду, розмір якої буде визначено під час проведення досудового розслідування. Рішенням суду про закриття кримінального провадження встановлено, що обставини на які покликалась ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження. Оскаржувана постанова не містить аналізу, чому слідчий відкидає доводи щодо заподіяння моральної шкоди ОСОБА_4 описані у клопотанні про вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілої. Просить скаргу задовольнити повністю.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав повністю, просив оскаржувану постанову скасувати.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення чи про розгляд скарги у їх відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що 09.01.2020 року ОСОБА_4 звернулась до СУ ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України.

Відомості про кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України, 14.02.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000468.

Постановою слідчого СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_10 від 13.05.2020 року, відмовлено ОСОБА_4 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000768 від 28.12.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10.06.2020 року постанову слідчого СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000768 від 28.12.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою скасовано.

Постановою слідчого СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_5 від 22.07.2020 року, ОСОБА_4 знову відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000768 від 14.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Згідно з ч.2 даної норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення нею кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 ст. 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У частині 3 вказаної статті зазначено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Незважаючи на посилання слідчого в постанові про відмову у визнанні потерпілим, на вказану норму закону, приписи такої норми слідчим не виконані, оскільки не наведено конкретних очевидних та достатніх підстав вважати, що заява ОСОБА_4 про залучення до провадження як потерпілої подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст.55 КПК України.

Разом із тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не було проведено слідчих дій (про такі у постанові не зазначається) на предмет перевірки заподіяння заявнику ОСОБА_4 будь-якої шкоди, та не була надана можливість надати обґрунтування та докази в підтвердження спричинення їй моральної, фізичної або майнової шкоди, при тому, що в заяві про залучення як потерпілого прямо вказується на заподіяння ОСОБА_4 шкоди, яка полягає у порушенні честі, гідності, ділової репутації, і нормальних життєвих зв`язків, тому висновок слідчого про те, що останній не завдано шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, є передчасним, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню, а постанова про відмову у визнанні потерпілим скасуванню.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 55 КПК, є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими постанова слідчого підлягає скасуванню.

Неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи, у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

Крім неналежного мотивування постанов, підставою їх скасування є і необґрунтованість прийнятого рішення слідчим, прокурором стосовно співвідношення процесуальних вимог щодо визнання особи потерпілою та фактичних обставин кримінального правопорушення.

Оскаржувана постанова не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження та не є вмотивованою. В даній постанові не вказується, яким шляхом слідчий встановив відсутність обставин про заподіяння моральної, майнової чи іншої шкоди ОСОБА_4 . А відтак, в залежності від встановленого, слід прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи і доводів заявника.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 535 КПК України органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що скарга, підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки слідчим не наведено належних мотивів відмови у задоволенні клопотання та не враховано зауважень висловлених в попередній ухвалі слідчого судді.

Керуючись ст.ст.40, 55, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_5 від 22.07.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000768 від 14.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України.

У відповідності до ст. 535 КПК України копію ухвали надіслати до Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області для виконання та повідомлення суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 04.08.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1