КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/4303/2020 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , підозрюваної ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Строк дії ухвали про продовження тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити в межах терміну досудового розслідування тривалістю 38 (тридцять вісім) днів, тобто до 12 вересня 2020 року включно.
Визначено для ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у вигляді 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 168 160 грн. 00 коп. (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень 00 копійок.
У разі внесення застави визначенодля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;
- не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- утримуватися від спілкування з свідками, потерпілими, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання для слідчого у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
Встановлено строк дії обов`язків, визначених для підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах терміну досудового розслідування, однак не більше 2 (двох) місяців з моменту внесення застави в розмірі, визначеному судом.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, підозрювана ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги. Підозрювана ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить переглянути застосований щодо неї запобіжний захід та призначити більш м`який або зменшити суму застави. Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить змінити ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.08.2020 відносно ОСОБА_6 та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши їй покидати вказане приміщення з 21-00 годин до 06-00 годин наступної доби.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , зазначає, що продовження найбільш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , є необґрунтованим, оскільки сторона обвинувачення не довела, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, не довела наявність ризиків, вказаних в клопотанні та не довела, що обставини, вказані в клопотанні виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою.
Також апелянт зазначає, що на підтвердження обставин, передбачених ст. 178 КПК України, стороною захисту було надано суду копії документів, які підтверджують місце проживання підозрюваної, наявність роду занять, наявність малолітніх утриманців (надано копії договору оренди житлового приміщення, виписку з ЄДРПОУ про реєстрацію її як приватного підприємця, свідоцтво про народження дитини). Повідомлялось суду про те, що підозрювана ОСОБА_6 є не судима, сприяє досудовому розслідуванню, надає чесні та правдиві покази, розлучена та є єдиним годувальником своєї малолітньої дитини, яка без її опіки має значні труднощі. Стороною захисту наголошувалось про те, що слідчим для закінчення досудового розслідування, згідно клопотання, необхідно виконати виключно вимоги ст. 290, 283 КПК України, які є процесуальними діями та не пов`язані зі слідчими діями для отримання доказів. Всі докази слідчим зібрані та підозрювана вже не зможе вчиняти дії, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто, було спростовано наявність вказаного ризику.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги підозрювана ОСОБА_6 , зазначає, що вона має статус переселенця, на утриманні у неї є неповнолітня дитина, є постійне місце роботи та місце проживання, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності. Не вважає, що умисно скоїла даний злочин, слідчому розповіла все що знає, однак, після цього їй не надали захисника.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваної та її захисника щодо обставин викладених в апеляційних скаргах, які вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у них обставинах і просили про їх задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії п. 153).
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
12 червня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
12 червня 2020 року ОСОБА_6 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід тримання під вартою до 10 серпня 2020 року.
За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
На обґрунтування клопотання для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою, слідчий посилається на обставини вчинення нею інкримінованого злочину, його, характер та значну суспільну небезпеку, а також на те, що є достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 спливає 10 серпня 2020 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку є неможливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: виконати вимоги ст. 290 КПК України, прийняти процесуальне рішення згідно ст. 283 КПК України.
Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 спливає 10 серпня 2020 року, а для виконання необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій потрібен додатковий час, слідчий просив суд продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 до трьох місяців, звертаючи увагу суду на те, що більш м`які запобіжні заходи не є достатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.
06.08.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 , задоволено та продовжено раніше обраний для підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах терміну досудового розслідування тривалістю 38 (тридцять вісім) днів, тобто до 12 вересня 2020 року включно, із одночасним визначенням для ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у вигляді 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 168 160 грн. 00 коп. (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень 00 копійок, із покладенням на останню обов`язків у разі внесення застави, які визначені даною ухвалою
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя місцевого суду встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та відомості про її особу в їх сукупності.
На підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання прокурора.
Продовживши до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд на законних підставах визначив їй заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 168 160 гривень.
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної, обставини вчинення злочину, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.
Вказівка на те, що слідчим суддею належним чином не оцінено дані про особу підозрюваної, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваної продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який з урахуванням існуючих ризиків, особи підозрюваної, тяжкості злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.
Посилання захисника на те, що прокурор не навів в своєму клопотанні жодних доводів щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою,є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді.
Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини повторює, що для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, Series A no. 145-B, pp. 29-30, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgmentof 28 October 1994, Series A no. 300-A, p. 27, § 55). Проте вимога щодо підозри повинна мати обґрунтовані підстави, що становить суттєву частину механізму захисту від свавільного арешту або затримання. Водночас наявність щирої впевненості є недостатньою для обґрунтування підозри. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4