Дата документу 25.08.2020 Справа № 335/779/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/1380/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/779/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія - ст.185 ч.2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003213, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2020 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003213 від 11.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 2 для виділення матеріалів кримінального провадження, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та внесення цих матеріалів з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України, а також окремого направлення до суду обвинувального акта відносно ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003213 від 11.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, районний суд зазначив, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 28.11.2018 року №2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020 року, були внесені зміни до КК та КПК України щодо порядку розгляду судами кримінальних проступків. У зв`язку із чим, суд прийшов до висновку про повернення обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, прокурору для виділення матеріалів кримінального провадження та внесення цих матеріалів з урахуванням вимог глави 25 КПК України, а також окремого направлення до суду обвинувального акта відносно ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не обговорюючи питання винуватості чи невинуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону. На думку прокурора, ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 217, 314, 370 КПК України, оскільки прийнята всупереч об`єктивно з`ясованим обставинам, за відсутності достатніх мотивів та підстав для прийняття вказаного рішення. Вказує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Натомість, в ухвалі не міститься жодного обґрунтування саме щодо невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України, а резолютивна частина ухвали лише зобов`язує прокурора виділити матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та внести ці матеріали з урахуванням вимог глави 25 КПК України, а також окремо направити до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України. Разом з цим, відповідно до ч. 5 ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається виключно прокурором і не може бути оскаржено відповідно до ч. 6 зазначеної статті. Крім того, виділення та об`єднання матеріалів досудового розслідування є правом прокурора, а не обов`язком. Також зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 було скеровано до суду ще 22.01.2020 року, коли ч. 1 ст. 185 КК України відносилась до категорії злочинів. З огляду на те, що ОСОБА_8 вчинив декілька корисливих злочинів, прокурором було прийнято рішення про об`єднання всіх проваджень в одне, про що винесено відповідну постанову від 21.01.2020 року.

Також апелянт зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 217 КПК України не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 КПК України в такому разі не застосовуються. Як вбачається зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_8 вчинив декілька правопорушень, у яких потерпілим є одна юридична особа ТОВ «РУШ», і перший епізод, вчинений ним 28.11.2019 року, у подальшому створює повторність злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, що інкримінується обвинуваченому. Отже, виділення в окреме провадження правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, може негативно вплинути на повноту вже на цей час судового розгляду. Разом з цим, за ч. 1 ст. 185 КК України, яка є проступком, особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності відповідно до вимог КК України, а відповідно до ч. 4 ст. 32 КК України повторність, відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, встановлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку. На думку прокурора, вищевказане взагалі унеможливить швидкий, повний та неупереджений судовий розгляд. Отже, закон забороняє виділення в окреме провадження матеріалів досудового розслідування, якщо це може негативно вплинути на повноту судового розгляду.

Крім того, відповідно до п.п. 5 п. 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 28.11.2018 року № 2617-VІІІ обвинувальні акти у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України. Разом з цим, положення зазначеного Закону жодним чином не вказує на необхідність виділення матеріалів кримінального провадження щодо проступку, а тим більше, не зазначає про необхідність повернення прокурору обвинувального акта, у якому викладені фактичні обставини щодо обвинувачення особи у вчиненні правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, і правопорушення, яке є злочином.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу районного суду та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні; перевіривши матеріали провадження та вислухавши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта є переконливими.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно зі ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0003213 відносно ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку, що при його складанні дотримано вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, колегією суддів встановлено, що до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003213 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

З пред`явленого обвинувачення слідує, що фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, які слідчий вважав встановленими, викладені так, як це відомо органам досудового розслідування на підставі доказів, що є в матеріалах кримінального провадження.

При цьому, суд першої інстанції не навів в оскаржуваній ухвалі невідповідностей обвинувального акта № 0003213 за обвинуваченням ОСОБА_8 вимогам ст. 291 КПК України.

З приводу посилань суду на вимоги п.п. 5 п. 4 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 28.11.2018 року № 2617-VІІІ, який набрав чинності 01.07.2020 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 28.11.2018 року № 2617-VIII, який вступив в силу 01 липня 2020 року, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно вимог ст. 217 КПК України (в редакції Закону № 2617-VIII) у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором та не може бути оскаржене.

З системного аналізу положень КПК України слідує, що з 01 липня 2020 року судам необхідно повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні проступків, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30 січня 2020 року з Запорізької місцевої прокуратури № 2 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003213 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2020 року призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 на 16 год. 00 хв. 19 лютого 2020 року з викликом у судове засідання учасників судового провадження, яке в подальшому неодноразово відкладалося, останній раз на 14 год. 00 хв. 06 липня 2020 року.

Як правильно було встановлено судом першої інстанції, діяння, інкриміновані ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України є злочином, а діяння за ч. 1 ст. 185 КК України кримінальним проступком.

Разом з тим, ані положеннями п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 28.11.2018 року № 2617-VІІІ, який набрав чинності 01.07.2020 року, ані іншими нормативно-правовими актами не зобов`язано суди повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні і злочину, і проступку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення прокурора про об`єднання кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, було прийнято прокурором в ході досудового розслідування, виходячи із конкретних обставин кримінального провадження, 21 січня 2020 року, тобто до вступу у законну силу змін до ч. 2 ст. 217 КПК України, внесених Законом 2617-VIII, на підставі діючого на момент прийняття рішення кримінального процесуального закону, а тому посилання суду першої інстанції при поверненні обвинувального акта прокурору на положення ч. 2 ст. 271 КПК України (в редакції Закону № 2617-VIII) є безпідставними.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України (в редакції Закону № 2617-VIII) матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Не звернув суд першої інстанції увагу і на те, що відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно до вимог статей 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, районний суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог ст.ст. 412 та 415 КПК України є підставою для скасування ухвали і призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого провадження суд має перевірити відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, після чого прийняти відповідне рішення, передбачене ст. 314 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003213 від 11.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 2 для виділення матеріалів кримінального провадження, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та внесення цих матеріалів з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України, а також окремого направлення до суду обвинувального акта відносно ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження направити до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4