Справа №522/7099/20
Провадження №1-кп/522/330/21
У Х В А Л А
в порядку ст. 331 КПК України
21 січня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Пасіцели, Балтського району, Одеської області, громадянин України, неодружений, з незакінченою середньою освітою, працює в кафе «Спрут», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Учасники процесу:
прокурори - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
захисник - ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Під час судового засідання, суд ставить на розгляд сторін питання про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 .
Прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки існують ризики, що ОСОБА_3 буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Захисник заперечив проти продовження строку тримання під вартою.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Суд, розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.
Згідно з ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Як встановлено під час судового засідання, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кількох тяжких злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КПК України, відповідальність за які передбачені покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.
На даний час, ризики що ОСОБА_7 , може вчинити дії вказані в п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, оскільки останній не має місця роботи тобто офіційних джерел доходів та стійких соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні кількох злочинів проти власності, з метою наживи, що свідчить про можливість вчинення іншого аналогічного кримінального правопорушення.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.
При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій суд також враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
Як вбачається існують ризики, та обставини у відповідності до ст. 178 КПК України, як тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі визнання його винним, вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають знаходження обвинуваченого під вартою.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 331, 372, 132, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197 КПК України, суд
у х в а л и в:
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят днів), тобто до 21.03.2021 року.
Розмір визначеної застави залишити без змін.
Копію ухвали направити начальнику ДУ "Одеського слідчого ізолятора" МЮ України - для відома.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
21.01.2021