Справа № 559/453/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000149 по обвинуваченню

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що в кінці січня 2020 року, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_3 , на законних підставах перебуваючи в будинку, який належить ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , знаючи, що в даному будинку знаходився газовий балон червоного кольору, керуючись корисливим мотивом, вирішив заволодіти чужим майном шляхом обману.
Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, суспільну небезпечність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на заволодіння чужим майном, а саме газовим балоном, бувшим у використані №ГОСТ 15860-70, прийшов до будинку в АДРЕСА_2 , в якому проживав ОСОБА_6 , шляхом обману, заволодів газовим балоном, бувшим у використані, який належав ОСОБА_5 , при цьому повідомивши ОСОБА_6 неправдиву інформацію, що даний газовий балон належить йому та має намір його забрати. Після чого, ОСОБА_6 передав вказаний газовий балон ОСОБА_3 , який останній переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано майнову шкоду на загальну суму 296 гривень 67 копійок.
Будучи допитаним в судовому засіданні якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним проступку, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та дав показання, що в кінці січня 2020 року він прийшов до будинку, що в АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 . У вказаному будинку він раніше проживав та знав, що там знаходиться газовий балон, бувший у використанні, якого мав намір забрати обманним шляхом та, в подальшому, продати, з метою отримання грошових коштів. На той час у будинку проживав ОСОБА_6 ,тому з метою реалізацію свого злочинного наміру, повідомив останньому, що вказаний газовий балон належить йому і він має намір його забрати, на що ОСОБА_7 не заперечував. Увечері, того ж дня, разом із сестрою, якій також повідомив неправдиві відомості щодо належності вказаного балона, перенесли його додому. Через деякий час прийшли працівники поліції, яким він зізнався, що даний балон здобув злочинним шляхом та добровільно видав його працівникам поліції.
У скоєному розкаявся, запевнив, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. Завдану кримінальним проступком матеріальну шкоду відшкодував потерпілій у повному обсязі. Просив суворо не карати та не позбавляти волі.
Потерпіла ОСОБА_5 до суду не з`явилася, попередньо подавши заяву, де просила розгляд кримінального провадження проводити без її участі. Покази, надані на досудовому розслідуванні, підтримує повністю, доповнень немає. Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає та , в подальшому, мати не буде, так як матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням їй відшкодована у повному обсязі. Не заперечила проти розгляду вказаного кримінального провадження відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України. Міру покарання просила призначити на розсуд суду.
Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого, потерпілої та думки прокурора, який вважав за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснивши, що в подальшому вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Як передбачено ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.
Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення у січні 2020 року.
Санкція ч. 1 ст. 190 КК України, яка діяла на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
Відповідно до санкції ч. 1 ст. 190 КК України, яка діє на день розгляду кримінального провадження, передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
З наведеного вбачається, що ч. 1 ст.190 КК України (в редакції змін, внесених Законом України від 22.11.2018 № 2617-VIII) посилює нижню межу покарання в частині збільшення мінімального розміру штрафу та строку громадських робіт.
За таких обставин, враховуючи положення ч.1 ст. 5 КК України, суд дійшов до переконання, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, які передбачені ст.66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, які передбачені ст.67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує, що останнім вчинено кримінальний проступок, є не судимим, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, згідно наданих матеріалів за місцем проживання характеризується позитивно.
З урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, а саме щирого каяття та сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_3 з призначенням йому покарання в межах мінімальної санкції ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 628 гривень 04 копійки.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов по справі не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався та підстав для його застосування судом не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 в дохід держави документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: газовий балон червоного кольору, бувший у використані №ГОСТ 15860-70, що знаходиться на відповідальному збереженні у потерпілої ОСОБА_5 - залишити у її розпорядженні.
На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1