Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/559/20 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02. 10. 2020.
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, до 09 год. 55 хв. - 29. 11. 2020, без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахчисарай, Республіки Крим, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, з неповною середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, з непогашеною судимістю, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України.
Органом досудового розслідування, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що близько 09 год. 01. 10. 2020, за сприянням, тобто пособництві у вчиненні розбійного нападу, громадянина ОСОБА_10 , попередньо домовившись з останнім про вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном громадянина України ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, прибули на транспортному засобі марки «FORD» модель «FOCUS» державний номерний знак НОМЕР_1 в село Циганівці Ужгородського району, де за кермом останнього перебував ОСОБА_10 , який надав напередодні вчинення розбійного нападу поради ОСОБА_7 , з приводу вчинення розбійного нападу, поза тим ОСОБА_10 надав засоби та знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, забезпечував приховування кримінального правопорушення, а саме прибувши до будинку за адресою АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_12 , на автомобілі марки «FORD» модель «FOCUS» державний номерний знак НОМЕР_1 останній висадив з автомобіля ОСОБА_7 біля будинку потерпілого ОСОБА_11 . Після чого останній проник на територію дворогосподарства та направився в напрямку вхідних дверей.

-2-

У подальшому ОСОБА_7 , зайшов через відчинені вхідні двері до вказаного вище будинку, тримаючи в правій руці предмет зовні схожий на пістолет, де на той час перебувала громадянка ОСОБА_13 . Побачивши, в будинку останню, ОСОБА_7 направив ствол предмета зовні схожого на пістолет в напрямку ОСОБА_13 та під впливом погрози застосування насильства, висловив вимогу надати грошові кошти та ювелірні вироби, на що остання погодилась та надала йому грошові кошти в сумі 55 000 грн., які він помістив до сумки, що знаходилась на спині. Після чого ОСОБА_7 , вийшов з території дворогосподарства за адресою село Циганівці, вул. Травнева, №28, Ужгородського району та направився в напрямку м. Ужгород, Закарпатської області до раніше обумовленого з ОСОБА_10 місця, де останній повинен був його забрати.
Окрім того, 01. 10. 2020 працівниками СКП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, в ході проведення оперативно-розшукових заходів, які були спрямовані на розкриття розбійного нападу по гарячим слідам в селі Циганівці, Ужгородського району було виявлено підозрілу особу, яка підпадала під орієнтування за всіма показниками. Тоді майором поліції ОСОБА_14 , було прийнято рішення щодо перевірки вказаного громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після того як останній представився працівником поліції почав втікати. Відразу майор поліції ОСОБА_14 та оперуповноважений ОСОБА_15 почали переслідувати вказаного громадянина. В подальшому наздогнавши та перекривши всі шляхи втечі, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що перед ним є працівник правоохоронного органу, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції під час виконання покладених на нього службових обов`язків, діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, здійснив погрозу застосуванням зброї майору поліції ОСОБА_14 та в подальшому вступив в сутичку з останнім в ході чого спричинив майору поліції ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді: забою грудної клітки справа, забою І пальця та правої кисті, згідно довідки з травматологічного пункту КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради.
Органом досудового розслідування, Вєтошкін підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 345 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, поєднаних з насильством відносно потерпілих, один з яких відноситься до особливо тяжких та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Також слідчим констатовано, що ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності, не працює, що свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Наявні також ризики незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь, знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Окрім того ОСОБА_7 , усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також слідчий вказує на те, що доцільність ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наслідком ретельного дослідження обставин кримінального правопорушення, а також даних про особу підозрюваного, який не працює, раніше судимий, тому інші запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання цим ризикам порівняно із триманням під вартою.

-3-

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 , існуванням заявлених ризиків і що відомостей, які б свідчили про можливість гарантувати належну поведінку підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не знаходить. Водночас слідчий суддя врахував, що підозрюваному ОСОБА_7 інкримінується вчинення насильницьких злочинів, пов`язаних з погрозою застосування насильства та спричненння тілесних ушкоджень і тому не визначив розміру застави.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією його від суспільства. Стверджує, що при обранні найсуворішого запобіжного заходу слідчим суддею не дотримано вимог статей 177, 178 КПК України, ухвала не є вмотивованою і ґрунтується на припущеннях, заявлені ризики не підтверджуються доказами, а слідчий і прокурор неспроможності менш суворого запобіжного заходу гарантувати належну поведінку підозрюваного, не довели. Слідчим суддею не враховано наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання на території Ужгородського району, двох малолітніх утриманців, відсутність фактів його перешкоджання кримінальному провадженню, інші дані, які характеризують особу підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити, доводи прокурора, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

-4-

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З матеріалів судового провадження вбачається, що у провадженні СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про які 01. 10. 2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001065. 01. 10. 2020 ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 02. 10. 2020 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою до 09 год. 55 хв. - 29. 11. 2020 без визначення розміру застави.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином перевірено при розгляді клопотання, заслухано пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обгрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється .

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

-5-

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.
Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні цих злочинів на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується ОСОБА_13 від 01. 10. 2020; заявою ОСОБА_11 від 01. 10. 2020; протоколами огляду місць подій від 01. 10. 2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від. 02. 10. 2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 від 01. 10. 2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 01. 10. 2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01. 10. 2020; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 ; повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 01. 10. 2020; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від. 01. 10. 2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 02. 10. 2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01. 10. 2020 .
Таким чином, сукупність фактичних даних, які містяться в наведених вище доказах, є достатньою для висновку про можливу причетність підозрюваного до вищевказаних злочинів.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Окрім того, у п. 48 рішення ЄСПЛ від 13. 11. 2007 «Чеботарь проти Молдови» Європейський суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Колегія суддів констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.
Таким чином, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

-6-

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, за один з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.
Урахувавши дані про особу ОСОБА_7 , наявність передбачених ст. 177 КПК України підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, із наведенням в ухвалі докладних обґрунтувань такого рішення.

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу, без визначення розміру застави, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_7 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого через недоведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, задоволенню не підлягають .

На переконання колегії суддів, рішення слідчого судді відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, п. 51 у справі «Летелье проти Франції» (рішення від 26. 06. 1991) про те, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна рахувати виправданим, тільки, якщо маються підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою».

Колегія суддів вважає, що існують підстави вважати, що звільнення затриманого може призвести до порушення публічного порядку.

Посилання захисника- адвоката ОСОБА_6 на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги практики Європейського суду з прав людини, заслуговують на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте слідчим суддею рішення узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначених в апеляційній скарзі захисника рішеннях.

Наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 доводи на захист підозрюваного були предметом перевірки та розгляду слідчою суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Доводи апеляційної скарги щодо наявності у підозрюваного
-7-

постійного місця проживання на території Ужгородського району, малолітніх утриманців, не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про існування ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого. Відтак зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог статей 177, 178, 183 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а також з урахуванням ознак суспільного інтересу цього кримінального правопорушення, яке, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Також, на переконання колегії суддів, приймаючи рішення, слідчий суддя правильно прийняв рішення, не визначивши ОСОБА_7 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи встановлені судом ризики, дані про особу підозрюваного, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні насильницьких злочинів, пов`язаних з погрозою застосування насильства та спричненння тілесних ушкоджень.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, і таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_6 , з викладеними в нійдоводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02. 10. 2020 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 год. 55 хв. - 29. 11. 2020 без визначення розміру застави - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :