Справа № 308/2530/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчої СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 20.03.2019 року про закриття кримінального провадження по справі № 0000935, -
В С Т А Н О В И В:

Представник скаржника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчої СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 20.03.2019 року про закриття кримінального провадження по справі № 0000935.
Вказану постанову заявник вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчим не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник у відповідній заяві про кримінальне правопорушення, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення. Зокрема вказує, що слідчим не було допитано самого заявника, його дружину, свідків по справі, особу, яку останній підозрює в вчиненні кримінального правопорушення.
За таких обставин, ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчої слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 20.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0000935.

Заявник у судове засідання не з`явився, при цьому надіславши до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без його участі, зазначивши, що скаргу підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Уповноважена особа (слідчий) Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про розгляд скарги.
Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені КПК України, та положень ч. 3 ст. 306 КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується, на підставі поданих заявником доказів.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, а також метеріали кримінального провадження № 0000935 слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області перебувало кримінальне провадження №0000935 від 20.03.2019 року за ч. 1 ст. 190 КК України.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 08 липня 2008 року, громадянка ОСОБА_6 умисно, незаконно, шляхом обману, зловживаючи довірою громадянина ОСОБА_3 , з метою отримання кредиту у ВАТ «Райффайзен Банк аваль» в розмірі 25 000 долларів США, запевнила останнього виступити майновим поручителем при оформленні кредиту, заздалегідь пообіцявши ОСОБА_3 грошову винагороду. 08 липня 2008 року ОСОБА_3 підписав договір іпотеки № 01403-3167 (квартира загальною площею 33,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) з ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», де він виступив майновим поручителем громадянки ОСОБА_6 , яка, отримавши в кредит кошти в розмірі 25 000 долларів США, взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту не виконує.
Також встановлено, 28 листопада 2019 року слідча СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 винесла постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000935 від 20.03.2020 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно оскаржуваної постанови, слідча зазначає, що у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 уже звертався до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області з аналогічною заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно нього громадянкою ОСОБА_6 , відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 від 24.03.2017 року.
Водночас, в мотивувальній частині зазначеної постанови слідча зазначає, про те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 склались цивільно-правові відносини, які розглядаються відповідно до цивільного законодавства, у зв`язку з чим, слідчою не встановлено в діянні ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а тому на підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України нею прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.
Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Однак, під час проведення перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчою в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.
Зокрема, слідчою, під час досудового розслідування, не проведено жодної слідчої дії, в тому числі не допитано заявника, не долучено та не досліджено умови договору іпотеки, на підставі якого невстановлена особа заволоділа майном останнього, не здійснено заходів, спрямованих на встановлення свідків кримінального правопорушення, не встановлено та не опитано особу, яку підозрює у вчиненні кримінального правопорушення заявник, не долучено до кримінального провадження відповідь на доручення оперативному підрозділу, не з`ясовано яким майном заволоділа невстановлена особа та яким способом здійснені такі дії, не проведено інших слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального правопорушення.
За таких обставин, посилання слідчої на наявність між заявником та невстановленою особою цивільно-правових відносин, без з`ясування суб`єктивної сторони (умислу, мотивів) особи, яку підозрює заявник є безпідставним, передчасним та необґрунтованим.
Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне надати оцінку посиланню слідчої в оскаржуваній постанові на наявність вже розпочатого кримінального провадження по фактам, викладеним заявником.
Так, відповідно до постанови слідчої про закриття кримінального провадження від 28.11.2019 року, рішення прийняте на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;
Водночас, Кримінальний процесуальний кодекс передбачає можливість закриття кримінального провадження в разі, якщо: існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини 1 ст. 284 КПК України, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. Зазначені положення передбачені п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до положень абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Таким чином, законодавець передбачає можливість закриття кримінального провадження у разі наявності вже прийнятих рішень слідчого, прокурора, суду щодо того самого діяння, шляхом винесення рішення слідчим на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак слідча приймаючи рішення щодо закриття кримінального провадження, мотивувала свої дії за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Водночас, слідчою не долучено до матеріалів кримінального провадження, будь-якого підтвердження наявності вже розпочатого кримінального провадження щодо того самого діяння.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Слідчою належних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, у ході розгляду скарги не надано.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 28 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження №0000935 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 284, 303, 304, 306, 307, 309, 369 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчої СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 28.11.2019 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000935 від 20.03.2019 року скасувати та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1