Справа № 192/1271/20
Провадження № 1-в/192/363/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання засудженого
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Південне Нікопольського району Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі,
про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ
Початок строку: 01.11.2019 року
Кінець строку: 01.11.2021 року
В С Т А Н О В И В:
Засуджений звернувся до суду з клопотанням про застосування положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ, яке в судовому засіданні підтримав та просив його задовольнити.
У судове засідання засуджений, представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» не з`явились, повідомлені про місце та час розгляду клопотання належним чином, згідно поданих заяв просять розглядати клопотання у їх відсутність.
Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлений про місце та час розгляду клопотання належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи, положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів, у відповідність до ч. 4 ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши додані до клопотання матеріали вважає, що в задоволені клопотання слід відмовити з таких підстав.
Згідно вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2020 року, ОСОБА_3 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2016 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України, та остаточно визначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, згідно з яким було внесені зміни до КК України, якими було пом`якшено покарання за певні кримінальні правопорушення та декриміналізовано певні кримінальні правопорушення.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Разом з тим, будь-яких змін до ч. 2 ст. 185 КК України в частині пом`якшення чи декриміналізації, вказаним Законом не внесено, тому підстав для застосування положень ч.ч.2, 3 ст. 74 КК України до засудженого немає і тому в задоволені клопотання засудженого слід відмовити.
На підставі викладеного, ч.ч. 2, 3 ст.74 КК України, керуючись ст.ст. 5, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а сторонами, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.
Головуючий: суддя ОСОБА_1