У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2020 рокуСправа № 624/162/20 Провадження № 1-кп/634/174/20

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
законного представника особи, відносно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру- ОСОБА_5 ,
особи, відносно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру- ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області клопотання у кримінальному провадженні № 0000249 від 16.09.2017 року за ч. 2 ст. 286 КК України про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Сахновщинського районного суду Харківської області перебувають матеріали вищевказаного клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2017 року близько 21.10 год. неповнолітній ОСОБА_6 , який на момент вчинення злочину не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, та не є суб`єктом злочину, керуючи технічно справним мотоциклом марки «JAVA-350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку Кегичівського ліцею по вул. Волошина, в смт. Кегичівка Кегичівського району Харківської області, зі швидкістю, як встановлено судовою автотехнічною експертизою Харківського НДЕКЦ МВС України № 7/1199СЕ-19 від 24.12.2019 року, не менше 58 км/год.
У цей час правим краєм проїзної частини дороги вул. Волошина у зустрічному напрямку руху ОСОБА_6 рухалась пішохід ОСОБА_7 .
У подальшому, водія ОСОБА_6 під час руху на мотоциклі при наближенні до пішохода ОСОБА_7 осліпило світло фар зустрічного, не встановленого під час досудового розслідування, автомобіля, після роз`їзду з вказаним автомобілем, ОСОБА_6 , перебуваючи в умовах недостатньої видимості у результаті засліплення зустрічним автомобілем, діючи зі злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді дорожньо-транспортної пригоди, але легковажно розраховував на їх відвернення, не впевнився у безпечності своїх дій, проявив неуважність, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась в цей час у зустрічному напрямку правим краєм проїзної частини дороги вул. Волошина, чим грубо порушив вимоги п.п. 12.2, 12.3 ПДР України, згідно з якими:
п. 12.2 у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;
п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
У результаті даної дорожньо-транспортної події потерпіла ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 355/КР/17 від 30.12.2017 року отримала тілесні ушкодження, політтравма: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана лоба, закрита травма органів грудної порожнини, забій правої легені, полісегментрана пневмонія, правобічний ексудативний плеврит, забій органів черевної порожнини, розтрощення правої долі печінки, відкритий перелом обох кісток правої гомілки.
Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від травматичної дії тупих твердих предметів, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
По ступеню тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя згідно п.п. 2..12, 2.1.3 «л, м» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № 7/1199СЕ-19 від 24.12.2019 року водій мотоциклу марки «JAVA-350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3 ПДР України, згідно з якими:
п. 12.2 у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;
п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Як зазначено у клопотанні, дії неповнолітнього ОСОБА_6 підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.
Під час досудового розслідування встановлено, що на час вчинення суспільно небезпечного діяння, тобто станом на 15.09.2017 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 15 років і він був особою, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, таким чином ОСОБА_6 не був суб`єктом злочину.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Суд, обговоривши клопотання, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Ухвала, постановлена за наслідками розгляду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_6 надійшло до Кегичівського районного суд Харківської області 20.03.2020 року, та відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 10.03.2020 року було передено до Сахновщинського районного суду Харківської області, матеріали клопотання були отримані Сахновщинським районним судом Харківської області 24.04.2020 року, слухання клопотання неодноразово відкладалося у зв`язку із неявкою у судове засідання служби у справах дітей Кегичівської РДА Харківської області.
Як встановлено судом, 16.07.2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 18 років, отже, на даний час, перестали існувати підстави для застосування до нього примусових заходів виховного характеру.
З урахуванням обставин справи та даних про особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`ясувавши позиції учасників судового процесу та перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі та відмовити у застосуванні до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 498, 500, 501 КПК України, суд,-
ухвалив:

У задоволенні клопотання заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000249 від 16.09.2017 року за ч. 2 ст. 286 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена через Сахновщинський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено учасникам справи 25.08.2020 року.

Суддя: