Справа № 454/2083/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/959/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

01 вересня 2020 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 27 вересня 2013 року про відмову у задоволенні скарги,

встановив:

цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Сокальського району ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що прокурор розглянув заяву ОСОБА_3 відповідно до інструкції «Про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», затвердженої Наказом МВС №1050 від 19.11.2012 року, і з покликанням на п.4 ч.5 ст.214 КПК України прийняв законне рішення.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, приходжу до переконання, що у відкритті провадження за такою слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді,які можуть бути оскаржені окремо в апеляційному порядку під час досудового розслідування, зокрема про: відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших,за відсутності яких фізична особа-підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.

Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

При цьому, Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, які втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Однак, Рішення Конституційного Суду України не мають зворотної сили в часі, а отже поширюються на правовідносини, які будуть виникати у майбутньому.

Таким чином, рішення Конституційного суду України не мають зворотної сили у часі, а тому при вирішенні питання про можливість оскарження вищевказаної ухвали слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 27 вересня 2013 року, підлягають застосуванню норми, які діяли на момент винесення оскаржуваної ухвали.

Статтею 309 КПК України в редакції, яка діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали слідчого судді, визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про злочин до ЄРДР до зазначеного переліку не входить, а тому оскарженню не підлягає.
Відповідно до вимог ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
У зв`язку з цим, вважаю, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 27 вересня 2013 року відсутні.
Керуючись ст. ст. 392, 399 КПК України,

постановив:

відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 27 вересня 2013 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора Сокальського району ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_2