Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1631/20
Провадження №: 1-кп/332/350/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000729 від 07.05.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має повну загальну середню освіту, не працевлаштованої, незаміжньої, яка має на утриманні неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, 07.05.2020 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись неподалік буд. 210 по вул. Адмірала Ушакова в місті Запоріжжі, незаконно придбала, шляхом привласнення знайденого на землі полімерний згорток синього кольору, у якому міститься полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною біло - блакитного кольору, масою 0,9464 грама, яка згідно висновку експерта № 7-1423 від 20.05.2020, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1- феніл 2 піролідин - 1 - іл. - пентан - 1 - он), маса якої в перерахунку на основу склала 0,6681 грама та яку у подальшому незаконно зберігала при собі у правій зовнішній кишені кофти, без мети збуту для власного вживання до моменту вилучення працівниками поліції під час проведення огляду місця події 07.05.2020 року о 19 годині 47 хвилин, біля буд. АДРЕСА_2 .

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 309 ч.1 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту .

На підставі ч. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 та ОСОБА_5 від 08.07.2020 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні .

Згідно угоди, сторони узгодили призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 309 ч.1 КК України у вигляді одного року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75,76 КК України.

В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 . В угоді зазначена дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні вважають, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просять цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, крім того вказала, що вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які їй були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала свою вину та надала суду згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченої суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинила незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту .
Діяння, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, визнала свою провину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_5 , яка є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштована.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати за проведення судово хімічної експертизи №7-1423 від 20.05.2020 в сумі 653,08 грн. покласти на ОСОБА_5 .

Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 08.07.2020 року у кримінальному провадженні №0000729 від 07.05.2020 про визнання винуватості, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст. 309 ч.1 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання , якщо вона протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов*язки періодично з*являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти її про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого-блакитного кольору, переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Заводського ВП - знищіти.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на проведення судової хімічної експертизи №7-1423 від 20.05.2020 в сумі 653,08 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1