Провадження №11-кп/801/1284/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0002208 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2020 року, якою клопотання прокурора задоволено продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, жителя, АДРЕСА_1 , раніше судимого,
21.11.2013 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.2 ст.186. ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, 25 днів;
13.01.2014 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією майна;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням установлено, що 08 жовтня 2019 року приблизно о 14:50 год., перебуваючи неподалік магазину «Оптовичок», який розташований за адресою: вул. Немирівське Шосе, м. Вінниця, спільно з неповнолітнім ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , помітили як до вище вказаного магазину наближається раніше невідомі останнім ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В подальшому у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник спільний злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, реалізуючи який, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїй дій безпричинно з хуліганських спонукань, будучи особою судимою за хуліганство, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства бажаючи самоутвердитись за рахунок приниження честі та гідності сторонніх неповнолітніх осіб шляхом побоїв та принизливого знущання над ними, спільно з ОСОБА_9 , грубій формі висловили вимогу на адресу неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спинитись та підійти до ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та запитав: «Чого написано на гробу?», після чого, не отримавши відповіді, безпричинно, виражаючи явну неповагу до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, наніс ОСОБА_10 один удар лобною ділянкою своєю голови в ділянку носу останнього, тоді як ОСОБА_9 супроводжував вказані дії ОСОБА_8 нецензурними висловлювання на адресу потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 наблизився до ОСОБА_11 , де, виражаючи явну неповагу до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до с суспільства, з особливою зухвалістю, ОСОБА_8 безпричинно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область голови з права, а ОСОБА_9 в свою чергу одразу ж наніс ОСОБА_11 удар долонею в обличчя.
Вищеописані хуліганські дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , змусили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , тікати до приміщенні магазину «Оптовичок» з метою уникнення подальшого отримання безпричинних побоїв, однак ОСОБА_9 та ОСОБА_8 послідували за ними до приміщення магазину, де шляхом висловлення погроз та нецензурних образ продовжили знущання над неповнолітніми потерпілими аж поки їх дії не припинив працівник магазину.
Крім того, ОСОБА_8 08 жовтня 2019 року близько 15:05 годин перебуваючи неподалік магазину «Оптовичок», який розташований за адресою: вул. Немирівське Шосе, м. Вінниця, спільно з неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 побачивши в руках неповнолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мобільний телефон марки «Xiomi Red Mi 7 A» вирішили протиправно, відкрито заволодіти вказаним майном поза волею його власника.
Реалізовуючи свій попередньо виниклий спільний злочинний умисел, спрямований на протиправне відкрите заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , дочекавшись поки від ОСОБА_12 відійде його знайомий на ім`я ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , раптово підійшов до останнього, та переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій, відкрито, шляхом ривка вирвав з рук ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Xiomi Red Mi 7 A» в корпусі чорного кольору та чохлі синього кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , вартість якого у відповідності до висновку експерта від 18.10.2019 року за №539 на момент вчинення кримінального правопорушення становила 2003, 33 грн. Майже одномоментно із діями ОСОБА_9 , з метою доведення спільного злочинного умислу, направленого на повторне протиправне заволодіння чужим майном, до кінця, ОСОБА_8 , з метою придушення супротиву ОСОБА_12 наблизився до останнього та спробував нанести останньому удар кулаком в область голови, однак промахнувся після чого схопив його за руху та почав викручувати її у неприроднє положення назад, а ОСОБА_9 , реалізовуючи обумовлений попередньо змовою спільний злочинний умисел, із протиправно отриманим майном відійшов на відстань близько 10 метрів від місця протиправного заволодіння чужим майном.
У свою чергу, ОСОБА_12 звільнив свою руку та боячись на своє життя та здоров`я покинув місце пригоди.
У подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд шляхом збуту третім особам, таким чином реалізовувавши свій спільний злочинний умисел до кінця, чим завдали неповнолітньому потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 2003 грн .33 коп.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, пливати на потерпілих, які є неповнолітніми.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що потерпілі не мають претензій до обвинуваченого (підтверджується відповідними заявами), обвинувачений знаходиться під вартою з 10.10.2019 року, обвинувальний акт направлений до суду 29.11.2019 року; судовий розгляд по суті не розпочатий за різних причин, що унеможливлює вияснити у судовому засіданні позицію обвинуваченого за обвинувальним актом, хоча останній свою вину визнає, має постійне місце проживання, працював, на час затримання неофіційно, про що говорив в судовому засіданні.
Заслухавши захисника ОСОБА_14 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріалами кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для становлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Так, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.186, ч.3 ст.296 КК України, з чим і погоджується колегія суддів, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував, що останній будучи раніше неодноразово судимий в тому числі за вчинення аналогічних злочинів (ч.2 ст.186, ч.1 ст.296 КК України) на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, які є неповнолітніми, що також дає підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення; ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, нових доказів, які б слугували підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою учасниками судового розгляду в ході апеляційного перегляду їх не надано.
Викладені стороною захисту апеляційні доводи в своїй сукупності не дають підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.
Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Враховуючи вище викладені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.186, ч.3 ст.296 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4