У Х В А Л А
Справа № 285/4201/18

провадження № 1-кс/0285/123/21

03 лютого 2021 року м. Новоград-Волинський

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
клопотання слідчого Слідчого відділення Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,
погоджене прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури,
про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання? ?
відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, який проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України,
по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 10.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України (далі ЄРДР),
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий, за погодженням прокурора, 01.02.2021 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці.
Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 восени 2017 року за попередньою змовою із виконуючим обов`язки директора Департаменту праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради ОСОБА_8 та директором ПП Україна-Експерт-Центр ОСОБА_9 вчинив привласнення грошових коштів Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, виділених на закупівлю житла для дітей-сиріт, на загальну суму 151 930 грн.
Підставою для внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали. Прокурор зазначила про наявність ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду, оскільки він проживає в іншому населеному пункті.
Підозрюваний та його захисники заперечили щодо обрання запобіжного заходу та причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого діяння, мотивуючи тим, що стороною обвинувачення не обґрунтовано підозру у вчиненні злочину та не доведено жодних ризиків, передбачених ст.177 КПК України,

Вислухавши думки сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали справи,? ? приходжу до наступного висновку.
Встановлено, що в провадженні досудового органу перебувають матеріали кримінального провадження № 0000060 від 10.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.
29.01.2021 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у привласненні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, та не підлягає розширеному тлумаченню.
Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б могли переконати об`єктивного, неупередженого спостерігача у тому, що відповідна особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі (рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011). Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Сукупність матеріалів судової справи, наданої суду стороною обвинувачення під час розгляду зазначеного клопотання, не є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється. Підстави, зазначені у клопотанні щодо обрання йому запобіжного заходу, є формальними, поверхневими та не доведеними.
Проживання підозрюваного у м. Києві прокурор трактує, як ризик його переховування від органу досудового розслідування. Однак, відповідно до Конституції України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» свобода пересування і право на вільний вибір місця проживання належать кожній людині, яка на законних підставах перебуває на території України, і включають у себе свободу пересування територією України, право на вільний вибір постійного чи тимчасового місця проживання. Реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод або підставою для їх обмеження. А тому ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшов свого відображення під час розгляду клопотання та прокурором у судовому засіданні не доведений.
Чинний КПК України послідовно проводить концепцію, за якою тягар доведення будь-яких обставин, що свідчать на користь застосування запобіжного заходу, завжди лежить на обвинувачеві. На думку суду, сторона обвинувачення не впоралась із зазначеним тягарем та в судовому засіданні не змогла довести обставин, які б виправдовували обрання підозрюваному запобіжного заходу.
За таких обставин, приходжу до висновку, що підстав для задоволення клопотання немає.
Керуючись статтями 177-179, 193, 194, 309 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язаннявідносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1