Справа № 151/488/20
Провадження № 1-кп/151/64/20
В И Р О К
іменем України

05 жовтня 2020 року смт. Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду в смт.Чечельник у спрощеному провадженні (порядку) без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 26 червня 2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кодима, Одеської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого АДРЕСА_2 , не працюючого, із загальною середньою освітою, не одруженого, українця, громадянина України, раніше судимого 11.07.2018 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.289, ч.1 ст.162 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 19.02.2020 із Одеської виправної колонії №14 за відбуттям строку покарання, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_2 , знаючи про обмеження встановлені відносно нього постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 15.01.2020 року щодо встановлення відносно нього адміністративного нагляду строком на 12 місяців, у вечірній час 18.06.2020 року, з метою ухилення від встановленого адміністративного нагляду, самовільно без дозволу та повідомлення Чечельницького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області та без вагомої на те причини умисно залишив місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_2 та поїхав до м.Кодима Одеської області, де перебував з 18.06.2020 по 25.06.2020 року.
Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 надійшов до суду в порядку ст. 302 КПК України, з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_3 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, тобто у порушенні правил адміністративного нагляду, а саме самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового засідання.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.
ОСОБА_2 в поданій заяві згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 достовірно знаючи те, що відносно нього 15.01.2020 постановою Малиновського районного суду міста Одеси встановлено адміністративний нагляд та будучи ознайомленим з встановленими відносно нього обмеженнями, маючи намір на порушення правил адміністративного нагляду та обмежень, зазначених в постанові Малиновського районного суду, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду та уникнення перевірок з боку працівників поліції, без поважних причин і повідомлення працівників поліції, що здійснюють нагляд за місцем його проживання, самовільно залишив своє місце проживання, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 та поїхав до м.Кодима Одеської області, де перебував з 18.06.2020 по 25.06.2020 року, тим самим порушив правила адміністративного нагляду, а тому його дії кваліфіковано вірно за ст.395 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до положень ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1, 2 ст. 65 КК України, зокрема, встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.12 КК України, обвинуваченим ОСОБА_2 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, є рецидив кримінальних правопорушень.
Визначаючи обвинуваченому міру покарання судом враховано також те, що він негативно характеризується за місцем проживання, та відбування покарання, не перебуває на обліку у лікаря - психіатра, однак з червня 1998 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря - нарколога.
За таких встановлених обставин у їх сукупності, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком стосовно ст.12 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, який негативно харакретизується за місцем проживання та відбування покарання, не працевлаштований, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді арешту в межах санкції ст.395 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Цивільного позову в межах кримінального провадження не заявлено.
Майнова шкода кримінальним проступком не заподіяна.
Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Витрати, на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 369-370, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк чотири місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з часу приведення вироку до виконання
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Чечельницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1