Провадження №1-кс/369/2589/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000610 від 21.10.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 157 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000610 від 21.10.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 157 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 21.10.2020 до Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 21.10.2020 близько 11 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , двоє невідомих чоловіків наклеюють на бігборд з агітаційною рекламою кандидата на посаду Борщагівського сільського голови ОСОБА_6 , наклейки з провокуючими висловлюваннями.

Відомості про вказану подію зареєстровано до Журналу єдиного обліку Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області за

№ 7224 від 21.10.2020.

21.10.2020 було затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 157 КК України.

22.10.2020 слідчим за погодженням прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області було повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у перешкоджанні діяльності суб`єкта виборчого процесу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 157 КК України, за наступних обставин.

Так, згідно ст. 38 Конституції України кожен громадянин України має право брати участь в управлінні державними справами, у всеукраїнському та місцевих референдумах, вільно обрати і бути обраним до органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Організація і порядок проведення виборів народних депутатів України на території України визначаються згідно законом України «Про вибори народних депутатів України»

Згідно Закону України «Про вибори народних депутатів України», а саме статті 68 «Форми і засоби передвиборної агітації»

1. Передвиборна агітація - це здійснення будь-якої діяльності з метою спонукання виборців голосувати за або не голосувати за певного кандидата у депутати або партію - суб`єкта виборчого процесу. Передвиборна агітація може здійснюватися в будь-яких формах і будь-якими засобами, що не суперечать Конституції України та законам України.

2. Передвиборна агітація може проводитися у таких формах:

1) проведення зборів громадян, інших зустрічей з виборцями;

2) проведення мітингів, походів, демонстрацій, пікетів;

3) проведення публічних дебатів, дискусій, "круглих столів", прес-конференцій стосовно положень передвиборних програм та політичної діяльності партій - суб`єктів виборчого процесу чи політичної діяльності кандидатів у депутати;

4) оприлюднення в друкованих та аудіовізуальних (електронних) засобах масової інформації політичної реклами, виступів, інтерв`ю, нарисів, відеофільмів, аудіо- та відеокліпів, інших публікацій та повідомлень;

5) розповсюдження виборчих листівок, плакатів та інших друкованих агітаційних матеріалів чи друкованих видань, в яких розміщено матеріали передвиборної агітації;

6) розміщення друкованих агітаційних матеріалів чи політичної реклами на носіях зовнішньої реклами;

7) проведення концертів, вистав, спортивних змагань, демонстрації фільмів та телепередач чи інших публічних заходів за підтримки партії - суб`єкта виборчого процесу чи кандидата у депутати, а також оприлюднення інформації про таку підтримку;

8) публічні заклики голосувати за або не голосувати за партію - суб`єкта виборчого процесу, кандидата у депутати або публічні оцінки діяльності цих партій чи кандидатів у депутати;

9) встановлення агітаційних наметів;

10) в інших формах, що не суперечать Конституції України та законам України.

3. Політична реклама - це розміщення або поширення матеріалів передвиборної агітації за допомогою рекламних засобів. До політичної реклами належить також використання символіки або логотипів партій - суб`єктів виборчого процесу, а так само повідомлення про підтримку партією - суб`єктом виборчого процесу або кандидатом у депутати видовищних чи інших публічних заходів або привернення уваги до участі у таких заходах партії - суб`єкта виборчого процесу чи певного кандидата у депутати. Реклама друкованих видань (газет, журналів, книг), інших товарів та послуг з використанням прізвищ чи зображень (портретів) кандидатів, назв чи символіки партій - суб`єктів виборчого процесу також є політичною рекламою.

12. Юридичні та фізичні особи - розповсюджувачі зовнішньої реклами повинні забезпечити рівний доступ та рівні умови для партій - суб`єктів виборчого процесу, кандидатів у депутати до розміщення агітаційних матеріалів (політичної реклами) з використанням носіїв зовнішньої реклами.

Так, ОСОБА_8 діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому в ході досудового розслідуванням місці, отримали від невстановленої в ході досудового розслідування особи клейку стрічку з провокаційними надписами відносно кандидата на посаду Борщагівського сільського голови ОСОБА_6 з метою подальшого розклеювання на біл-бордах, що розташовані на території Києво-Святошинського району Київської області.

Після цього, ОСОБА_8 діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з прямим умислом, з метою перешкоджання діяльності суб`єкту виборчого процесу - кандидата на посаду Борщагівського сільського голови ОСОБА_6 , 21.10.2020 близько 10 год. 35 хв. перебуваючи за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 118, поблизу АЗС «Софіївська», за допомогою заздалегідь орендованого автомобіля марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 з гідравлічним телескопічним підйомником для ремонту електромереж, шляхом наклеювання поверх агітаційної реклами кандидата на посаду Борщагівського сільського голови ОСОБА_6 розмістили на біл-борді, що розташований за вищевказаною адресою, а саме: АДРЕСА_1 , листівки з провокаційними написами, тим самим перешкоджаючи кандидату на посаду Борщагівського сільського голови ОСОБА_6 вільно здійснювати своє конституційне право.

21.10.2020 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено його обшук, в якого виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіля марки Chevrolet Lacetti, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки iPhone 6 Plus, чорного кольору, модель MGCV2LL, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , в якому сім-картка із мобільним номером телефону НОМЕР_6 ; зв`язка ключів, де один ключ із маркуванням автомобіля марки Chevrolet та ключ світлого кольору і ключ від домофону.

З урахуванням того, що вказані вище вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення злочину та були його знаряддям, на підставі ст. 98 КПК України слідчим 21.10.2020 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню частково, в частині накладення арешту на: мобільний телефон марки iPhone 6 Plus, чорного кольору, модель MGCV2LL, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , в якому сім-картка із мобільним номером телефону НОМЕР_6 ; зв`язка ключів, ключ із маркуванням автомобіля марки Chevrolet, оскільки існує можливість використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

В задоволенні вимог, щодо накладення арешту на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіля марки Chevrolet Lacetti, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 ;, - відмовити, оскільки в супереч вимогам ч. 1 ст. 170 КПК України слідчим в клопотанні не доведено, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вищевказані предмети є доказом злочину, підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000610 від 21.10.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 157 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки iPhone 6 Plus, чорного кольору, модель MGCV2LL, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , в якому сім-картка із мобільним номером телефону НОМЕР_6 ; ключ із маркуванням автомобіля марки Chevrolet, які було вилучено, під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1