ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1149/16-к Номер провадження 11-кп/814/214/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 187 КК України Т.З.
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000390, за апеляційною скаргою прокурора Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 травня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого по найму, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню доньку 2006 року народження, яка проживає з ним та матір похилого віку, такого, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, визнано невинуватим та виправдано:

-за ч. 2 ст. 187 КК України у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

визнано винуватим та засуджено:
-за ч. 3 ст. 189 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього належного йому майна.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирішено долю речових доказів та порядок стягнення процесуальних витрат.

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 21 липня 2016 року в період часу з 22 год. 30 хв. по 23 год. 00 хв. в м. Пирятині Полтавської області за попередньою змовою з Іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження (далі - Інша особа), маючи на меті умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном та збагачення за рахунок чужої власності, обманним шляхом заманили ОСОБА_9 в приміщення будинку АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_7 та Інша особа, з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , погрожуючи останньому застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та погрожуючи застосуванням макету обрізу мисливської рушниці, який ОСОБА_9 сприйняв як такий, що являє собою небезпеку для життя чи здоров`я, подавив волю та спротив останнього, прив`язали ОСОБА_9 мотузкою за руки та ноги до труб систем опалення. В подальшому Інша особа за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перевіривши вміст кишень ОСОБА_9 , протиправно заволодів його майном, а саме: грошовими коштами в сумі 800 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 за попередньою змовою з Іншою особою, поставили вимогу ОСОБА_9 викликати по телефону до місця, де вони перебували, ОСОБА_10 , що проявилося у викладених в наказовій формі вимогах про виклик, нанесені ОСОБА_7 ударів кулаками та ногами по тілу ОСОБА_9 та погрозою його вбити. Потерпілий ОСОБА_9 , враховуючи обстановку, що склалася, та сприймаючи висловлені погрози як реальні, побоюючись за своє життя і здоров`я, погодився виконати ці вимоги, та викликав по телефону ОСОБА_10 до будинку АДРЕСА_2 . 22 липня 2016 року близько 00 год 30 хв до приміщення будинку прибув ОСОБА_10 . ОСОБА_7 за попередньою змовою з Іншою особою, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та погрожуючи застосуванням макету обрізу мисливської рушниці, який ОСОБА_10 сприйняв як такий, що являє собою небезпеку для життя чи здоров`я, подавили волю та спротив останнього, прив`язали ОСОБА_10 за руки та ноги мотузкою до труб системи опалення. Далі ОСОБА_7 за попередньою змовою з Іншою особою поставили вимогу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про передачу їм грошових коштів, що супроводжувалося погрозами вбивством, які потерпілі сприйняли як реальні, та нанесенням останнім тілесних ушкоджень, що заподіяли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сильного фізичного болю та моральних страждань. Вказаними діями було спричинено ушкодження ОСОБА_9 , які згідно висновку судово-медичної експертизи № 284 від 27.07.2016 по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, та ОСОБА_10 , які згідно висновку судово-медичної експертизи № 274 від 25.07.2016 по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування такого насильства (розбій), кваліфікуючою ознакою якого є розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Крім того, після реалізації свого умислу на вчинення розбійного нападу, обшукавши кармани потерпілих та встановивши, що великої суми коштів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 при собі не мають, пересвідчившись, що зібрати необхідну суму коштів та віддати негайно потерпілі не в змозі через нічний час доби, у ОСОБА_7 за попередньою змовою з Іншою особою виник умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом постановлення вимоги про перечислення їм визначеної суми на банківську картку наступного дня. ОСОБА_7 з Іншою особою, погрожуючи застосуванням насильства до потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також погрожуючи вбити останніх, демонструючи макет обрізу мисливської рушниці, який потерпілі сприйняли як реальний обріз рушниці та такий, що являє собою небезпеку для життя чи здоров`я поставили вимогу потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перерахувати наступного дня на банківську картку 50000,00 доларів США, що супроводжувалося нанесенням численних ударів по тілу потерпілих, побоїв, що мали характер мордування, оскільки полягали у багаторазовому завданні потерпілим болю і, як наслідок спричинили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сильного фізичного болю та моральних страждань. Усвідомивши, що необхідної суми коштів для перерахунку потерпілі не мають, зменшили суму поставлених вимог до 15000,00 доларів США. В подальшому, після розмови з потерпілими щодо визначення розміру грошових коштів, які останні в змозі виплатити обвинуваченим, ОСОБА_7 спільно з Іншою особою поставили вимогу потерпілим про перерахування наступного дня на банківську картку одного з обвинувачених коштів в сумі 3000,00 доларів США зі ОСОБА_10 та 8000,00 грн з ОСОБА_9 .

Крім того, реалізовуючи свій злочинний умисел по заволодінню грошовими коштами потерпілих, ОСОБА_7 за попередньою змовою з Іншою особою зімітували статевий акт Іншої особи з потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 по черзі, знімаючи це на відео за допомогою цифрового фотоапарату. В подальшому з погрозою розповсюдження відео, відомості про яке потерпілі бажали зберегти в таємниці, ОСОБА_7 за попередньою змовою з Іншою особою поставили вимогу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про виплату грошових коштів в сумі 8000,00 грн з кожного потерпілого щомісячно.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілими та розголошення відомостей, які потерпілі бажають зберегти в таємниці (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України.

Виправдовуючи ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України, суд послався на те, що при вирішенні питання щодо правильності кваліфікації злочинних дій обвинуваченого з метою відмежування вимагання від грабежу чи розбою суд виходить з того, що при грабежі і розбої насильство або погроза його застосування спрямовані на заволодіння майном у момент їх застосування. При цьому погроза являє собою такі дії чи висловлювання, які виражають намір застосувати фізичне насильство негайно. Дії, що полягають у насильстві або в погрозі його застосування, спрямовані на одержання майна в майбутньому, а також вимогу передати майно, поєднану з погрозою застосувати насильство до потерпілого або до близьких йому осіб у майбутньому, слід кваліфікувати як вимагання. В даному випадку обвинуваченому ОСОБА_7 було відомо, що потерпілі не мали при собі грошових коштів, які він мав намір вимагати, тож дії ОСОБА_7 у групі осіб спрямовані на одержання майна від потерпілих в майбутньому, а також вимогу передати майно, поєднану з погрозою застосувати насильство до потерпілих та розголошення відомостей, які потерпілі бажають зберегти в таємниці, правильно кваліфікувати як вимагання.

При цьому суд врахував, що заподіяння в процесі вимагання потерпілим легкої тяжкості тілесного ушкодження, позбавлення волі, поєднане з насильством небезпечним для життя і здоров`я потерпілих, з погрозою вбивства та заподіяння їм тяжких тілесних ушкоджень, які потерпілі сприймали реально, охоплюється ч. 3 ст. 189 КК України і додаткової кваліфікації за іншими статтями КК не потребує.

Зазначив, що даючи оцінку дій обвинуваченого ОСОБА_7 , що конкретно в той момент він гроші не вимагав та й не мав такої мети, розуміючи, що бажаної суми грошей потерпілі при собі явно не мають, а мобільний телефон та гроші у потерпілого забрав Інша особа, що також підтверджується поясненнями самих потерпілих, майна потерпілих навіть не торкався, необхідно визнати невинним його у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку суду у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість покарання.

Просить ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 та призначити покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього належного йому майна та за ч. 3 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього належного йому майна, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього належного йому майна.

На обґрунтування таких вимог, прокурор посилається на помилковість висновків суду щодо невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки останній тримав обріз в у руках, направлений на потерпілого ОСОБА_9 , в той час, коли Інша особа відбирав грошові кошти, мобільний телефон та інші речі у потерпілого.

При цьому суд, зазначаючи, що ОСОБА_7 не торкався грошей, а речі у потерпілого відбирав Інша особа, не врахував загальних положень про співучасть.

Вказує, що головною рисою спільності дій (бездіяльності) співучасників є те, що дії (бездіяльність) кожного з них є складовою частиною загальної діяльності з вчинення злочину. Вони діють разом, роблячи свій внесок у вчинення злочину. Дії (бездіяльність) кожного з учасників за конкретних обставин є необхідною умовою для вчинення злочинних дій (бездіяльності) іншим співучасником, а зрештою, - необхідною умовою настання спільного злочинного результату.

Так, на думку прокурора, зусилля обох злочинців були спрямовані на відібрання грошових коштів у потерпілих. Невід`ємною частиною досягнення результату були саме погрози фізичних ушкоджень та смерті, які здійснювалися відносно безпорадних потерпілих ОСОБА_7 та Іншою особою шляхом наведення дула обрізу на них, демонстрування дії «удавки» та висловлювань щодо позбавлення життя останніх.

Не враховано також судом покази потерпілих про те, що протягом всього часу вчинення злочину, керівну роль мав саме ОСОБА_7 , оскільки останній вказував Іншій особі які дії вчиняти відносно потерпілих. Не враховано, що відібрати всі наявні у ОСОБА_9 з собою речі, наказав саме обвинувачений.

Крім того, всупереч показанням потерпілих, судом враховано показання обвинуваченого про те, що у нього не було мети вимагати гроші саме в той момент.

При цьому, суд не зазначив, чому не приймає до уваги показання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , чому показанням потерпілих не можна вірити та вони викликають у суду сумнів щодо їх достовірності та правдивості.

На думку прокурора, через невірну оцінку доказів обвинувачення, суд дійшов невірного висновку щодо виправдання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Окрім цього, прокурор вважає призначене покарання надто м`яким, оскільки ОСОБА_7 обвинувачувався у вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, незважаючи на наявність доказів вини, не визнав своєї вини у розбої вчиненому за попередньою змовою групою осіб та своїми показаннями намагався ввести в оману суд під час судового розгляду.

Звертає увагу, що судом в порушення ст. 314-1 КПК України не доручено органу пробації скласти досудову доповідь на ОСОБА_7 , внаслідок чого суду не був забезпечений в повній мірі інформацією, що характеризує обвинуваченого, необхідною для прийняття судового рішення про міру покарання.

Позиції інших учасників судового провадження
В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав подану ним апеляційну скаргу з підстав у ній наведених та просив її задовольнити в повному обсязі. Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також підтримали апеляційну скаргу прокурора та просили її задовольнити, наполягали на призначенні суворої міри покарання пов`язаної з ізоляцією від суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник в його інтересах адвокат ОСОБА_8 заперечили проти доводів апеляційної скарги, вважають судове рішення законним та обґрунтованим, просили залишити його без змін.

Мотиви суду.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався, внаслідок чого допустив невідповідність його висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості покарання.

Водночас мотивувальна частина вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку суду суд зазначає формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням часу, місця, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Всупереч наведеній нормі закону, суд першої інстанції формально виклав обставини справи, фактично переписав їх із обвинувального акту та при цьому вказав, що причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних дій доводиться доказами, наданими стороною обвинувачення, які проаналізував та детально навів у вироку.

Отже за змістом мотивувальної частини вироку суду вбачається, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 374 КПК України сам не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним, однак беззаперечно погодився із існуванням тих фактів, які були встановлені органами досудового розслідування.

При цьому місцевий суд, не визнавши жодного наданого стороною обвинувачення доказу неналежним чи недопустимим, вказав про відсутність в діях ОСОБА_7 ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та виправдав його за вказаною статтею, тим самим вступивши у суперечність із своїми ж висновками про причетність обвинуваченого до кримінальних правопорушень вчинених за обставин, встановлених органами досудового слідства.

Окрім того, що сам вирок містить істотні та неприпустимі суперечності щодо відсутності в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, такі висновки ще й не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються доказами, наданими стороною обвинувачення.

Колегія суду також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Всупереч вказаній вимогі закону, суд у мотивувальній частині зазначив прізвище іншої особи, обвинувальний акт стосовно якої на розгляду у суді першої інстанції не перебував, неприпустимо вказавши у вироку на її спільну участь у вчиненні злочину за попередньою змовою із ОСОБА_7 , що також підлягає виправленню.

Судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_7 21 липня 2016 року в період часу з 22 год. 30 хв. по 23 год. 00 хв. в м. Пирятині Полтавської області за попередньою змовою з іншою особою, матеріали провадження відносно якої виділені в окреме провадження (далі Інша особа), маючи на меті умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном та збагачення за рахунок чужої власності, обманним шляхом заманили ОСОБА_9 в приміщення будинку АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_7 та Інша особа, з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , погрожуючи останньому застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та погрожуючи застосуванням макету обрізу мисливської рушниці, який ОСОБА_9 сприйняв як такий, що являє собою небезпеку для життя чи здоров`я, подавив волю та спротив останнього, прив`язали ОСОБА_9 мотузкою за руки та ноги до труб систем опалення. В подальшому Інша особа за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перевіривши вміст кишень ОСОБА_9 , протиправно заволодів його майном, а саме: грошовими коштами в сумі 800 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 за попередньою змовою з Іншою особою, поставили вимогу ОСОБА_9 викликати по телефону до місця, де вони перебували, ОСОБА_10 , що проявилося у викладених в наказовій формі вимогах про виклик, нанесені ОСОБА_7 ударів кулаками та ногами по тілу ОСОБА_9 та погрозою його вбити. Потерпілий ОСОБА_9 , враховуючи обстановку, що склалася, та сприймаючи висловлені погрози як реальні, побоюючись за своє життя і здоров`я, погодився виконати ці вимоги, та викликав по телефону ОСОБА_10 до будинку АДРЕСА_2 . 22 липня 2016 року близько 00 год 30 хв до приміщення будинку прибув ОСОБА_10 . ОСОБА_7 за попередньою змовою з Іншою особою, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи та погрожуючи застосуванням макету обрізу мисливської рушниці, який ОСОБА_10 сприйняв як такий, що являє собою небезпеку для життя чи здоров`я, подавили волю та спротив останнього, прив`язали ОСОБА_10 за руки та ноги мотузкою до труб системи опалення.

Далі ОСОБА_7 за попередньою змовою з Іншою особою поставили вимогу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про передачу їм грошових коштів в сумі 50000 доларів США на банківську картку, погрожуючи вбити останніх в разі невиконання вказаної вимоги, демонструючи макет обрізу мисливської рушниці, який потерпілі сприйняли як реальний обріз рушниці та такий, що являє собою небезпеку для життя чи здоров`я, що супроводжувалося нанесенням численних ударів по тілу потерпілих, побоїв, що мали характер мордування, оскільки полягали у багаторазовому завданні потерпілим болю і, як наслідок спричинили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сильного фізичного болю та моральних страждань. Усвідомивши, що необхідної суми коштів для перерахунку потерпілі не мають, зменшили суму поставлених вимог до 15000,00 доларів США. В подальшому, після розмови з потерпілими щодо визначення розміру грошових коштів, які останні в змозі виплатити обвинуваченим, ОСОБА_7 спільно з Іншою особою поставили вимогу потерпілим про перерахування наступного дня на банківську картку одного з обвинувачених коштів в сумі 3000,00 доларів США зі ОСОБА_10 та 8000,00 грн. з ОСОБА_9 .

Крім того, реалізовуючи свій злочинний умисел по заволодінню грошовими коштами потерпілих, ОСОБА_7 за попередньою змовою з Іншою особою зімітували статевий акт Іншої особи з потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 по черзі, знімаючи це на відео за допомогою цифрового фотоапарату. В подальшому з погрозою розповсюдження відео, відомості про яке потерпілі бажали зберегти в таємниці, ОСОБА_7 за попередньою змовою з Іншою особою поставили вимогу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про виплату грошових коштів в сумі 8000,00 грн з кожного потерпілого щомісячно.

Вказаними діями було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_9 , які згідно висновку судово-медичної експертизи № 284 від 27.07.2016 по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, та ОСОБА_10 , які згідно висновку судово-медичної експертизи № 274 від 25.07.2016 по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочинів за обставин викладених у обвинувальному акті фактично визнав, надавши показання, які відповідають тим, що були надані ним суду першої інстанції. Лише не погодився, що його дії необхідно кваліфікувати ще й за ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки вважає, що його дії не носили характер нападу з метою заволодіти чужим майном, вчинені за попередньою змовою з іншою особою, поєднані з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), оскільки грошей чи інших речей потерпілих він не брав та умислу на це не мав. Вважає, що в даному випадку мало місце ексцес виконавця Іншої особи, який сам без згоди обвинуваченого та без його участі взяв належні потерпілим кошти і використав на власні потреби.

Так обвинувачений показав, що на пропозицію Іншої особи покарати потерпілих за те, що вони не повертають борг та ще й побили Іншу особу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння удвох прибули до орендованого ОСОБА_12 особою будинку, взявши із собою заздалегідь заготовлений макет обрізу рушниці. Також вирішили вимагати гроші з потерпілих як моральну компенсацію за їхні дії. Із собою також взяли маски, виготовлені із шапок з прорізами для очей та удавки. Обвинувачений залишився у будинку, а Інша особа поїхав за ОСОБА_9 . Коли потерпілий зайшов до будинку, ОСОБА_7 будучи вже одягненим у масці, використовуючи макет обрізу рушниці наказав останньому не рухатися. При цьому Інша особа за вказівкою обвинуваченого обшукав потерпілого, забрав грошові кошти та мобільний телефон і поклав їх на підвіконня. Обшукували з метою переконатися чи не має ОСОБА_9 ніж чи газовий балончик, щоб потерпілий не зміг скористатися ними. Потім вирішили виманити до будинку ОСОБА_10 . З цією метою поставили вимогу до ОСОБА_9 зателефонувати ОСОБА_10 та повідомити про термінове замовлення. Коли Інша особа привіз ОСОБА_10 , йому ОСОБА_7 також погрожував обрізом рушниці та наказав не рухатися, а Інша особа обшукав його та забрав мобільний телефон. В подальшою, утримуючи потерпілих протягом ночі в положенні стоячи на колінах із прив`язаними руками до батареї, обвинувачений неодноразово погрожував фізичною розправою, вимагаючи спільно із ОСОБА_12 особою у потерпілих грошові кошти 50000 доларів США, а в подальшому вказану суму зменшили. Домовилися, що потерпілі, як плату за життя перерахують кошти наступного дня на картку Іншої особи. Далі ОСОБА_7 зімітував вбивство Іншої особи, щоб останнього не розшукували. Через деякий час обвинувачений почав тверезіти, усвідомив, що накоїв, розв`язав потерпілих, повідомив їх, що вони можуть забрати свої речі та пішов із будинку. У вчиненому щиро розкаюється та просить вибачення у потерпілих.

Потерпілий ОСОБА_9 суду повідомив, що влітку 2016, близько 22 години до нього зателефонував незнайомий та попросив терміново зустрітися для оформлення замовлення на ремонт, оскільки вранці він мав їхати з міста та пообіцяв відразу заплатить аванс. На таксі ОСОБА_9 забрав Інша особа та привіз до будинку, де горіло світло і куди потерпілому сказав йти. Коли ОСОБА_9 зайшов до будинку, з кімнати вийшов чоловік у масці та з обрізом рушниці, наказав йому не рухатися. Як потім потерпілий дізнався, це був ОСОБА_7 . Обвинувачений наказав Іншій особі обшукати ОСОБА_9 та забрати його речі. Інша особа забрав 800 грн. та мобільний телефон із кармана потерпілого. Після цього його прив`язали до батареї системи опалення та почали бити. Бив в основному Інша особа, а ОСОБА_7 контролював. Після цього почали вимагати зателефонувати ОСОБА_10 щоб виманити до будинку, на що потерпілий відмовився. Тоді вони знову удвох побили його і ОСОБА_9 погодився та зателефонував ОСОБА_10 , сказавши, що є замовник на об`єкт, який бажає терміново зустрітися. Інша особа, коли виходив із будинку, щоб забрати ОСОБА_10 , взяв частину грошових коштів, які належали ОСОБА_9 та лежали на підвіконні, при цьому поцікавився, чи він не заперечує, якщо частину коштів потратять на придбання спиртного. Потерпілий не заперечував, оскільки в цей час на нього був направлений обріз рушниці, яку тримав ОСОБА_7 . На вказані кошти були придбані горілка, напій та сигарети. ОСОБА_9 чув як зайшов ОСОБА_10 до будинку, як його зв`язували та також прив`язали до батареї системи опалення за два метри від ОСОБА_9 . Обох їх били обидва нападники та вимагали гроші. Спочатку вимагали 50000 доларів США, потім 15000 доларів США та зійшлися на тому, що ОСОБА_9 має заплатити нападникам 8000 грн., а ОСОБА_10 3000 доларів за те, щоб жити. Кошти мали перерахувати на картковий рахунок, номер якого їм наступного дня мав прийти на телефон. У процесі вимагання, обидва нападники катували потерпілих, ОСОБА_10 придушували удавкою. Інша особа імітувала з обома потерпілими статевий акт, а ОСОБА_7 знімав це на цифрову камеру та погрожував розповсюдити вказані відео у разі ненадання їм грошових коштів. Керував всім обвинувачений. В подальшому ОСОБА_7 зімітував задушення Іншої особи, відтягнув його до іншої кімнати. Потерпілий чув шурхання кульків, ніби обвинувачений обмотує Іншу особу. Через деякий час ОСОБА_7 почав тверезіти, зняв маску, яка весь цей час була на його обличчі та показав потерпілим, що обріз є макетом зброї. Обвинувачений вийшов із будинку, а потерпілі побоюючись, що можливо їх чекають на вулиці або нападники повернуться, забарикадували вхідні двері та чекали доки не стане світло на вулиці, після чого забрали кошти, що залишилися, мобільні телефони та пішли додому. ОСОБА_9 наполягав на суворій мірі покарання пов`язаній із ізоляцією від суспільства.

Потерпілий ОСОБА_10 надав суду апеляційної інстанції показання, аналогічні тим, які надавав суду першої інстанції і які співпадають із показаннями потерпілого ОСОБА_13 . ОСОБА_10 також підтвердив той факт, що коли він прибув до будинку із кімнати вийшов у масці на обличчі ОСОБА_7 та наказав лягти на підлогу. Після цього за наказом обвинуваченого Інша особа обшукав його та забрав мобільний телефон, щоб він не міг ним користуватися. В подальшому обидва обвинувачені по черзі били обох потерпілих та імітували з ними статевий акт, знімаючи відео на цифрову камеру, вимагаючи при цьому гроші. Накидали на шию ОСОБА_10 удавку та придушували. Все побиття та мордування тривало майже цілу ніч. Під ранок, обвинувачений зімітував вбивство Іншої особи та відтягнув його в другу кімнату. Пізніше, ОСОБА_7 почав тверезіти, сказав, що його обдурили, зняв маску, віддав обріз рушниці потерпілому та пішов із будинку. Про те, що потерпілі можуть забрати свої кошти і мобільні телефони він нічого не говорив. Потерпілий ОСОБА_10 також наполягає на суворій мірі покарання, пов`язаній із позбавленням волі.

Вина ОСОБА_7 у вчинені злочинів, підтверджується і показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які були допитані судом першої інстанції і показання яких детально наведені у вироку суду першої інстанції та їхня правдивість учасниками кримінального провадження не оспорюється.

Окрім показань обвинуваченого, потерпілих та свідків, судом першої інстанції були досліджені письмові докази, які перевірені судом апеляційної інстанції і також викривають ОСОБА_7 у вчиненні злочинів.

Так, відповідно до висновку експерта № 284 від 22.07.2016 у ОСОБА_9 встановлені тілесні ушкодження у вигляді ділянки депігментації в правій скроневій ділянці голови, яка є наслідком загоювання садна, синців по зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині та в області попереку справа, які утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливо в указаний у постанові строк, при чому в ділянку голови було спричинено не менше 1 травматичного діяння, по правій руці було спричинено не менше 1 травматичного діяння, в ділянку попереку справа було спричинено не менше 1 травматичного діяння і по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 68, т.1).
Згідно висновку експерта № 274 від 22.07.2016 у ОСОБА_10 встановлені тілесні ушкодження у вигляді синця в області попереку справа, синця по задній поверхні правого колінного суглобу, переривчастих циркулярних садна в області лівого променево-зап`ястного суглобу, переривчастих циркулярних садна в області правого променево-зап`ястного суглобу, які утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливо в указаний в постанові строк, при чому в ділянку попереку справа було спричинено не менше 1 травматичного діяння, по правій нозі було спричинено не менше 1 травматичного діяння, в область правого та лівого променево-зап`ястного суглобу травмуючий предмет дія не менше 3 разів, і по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.м.п. 69, т.1).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 28.09.2016, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що на нього 21.07.2016 близько 23 години було здійснено розбійний напад. Після цього всі учасники слідчої дії дісталися до будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 детально розповів чому він 21.07.2016 близько 23 години прибув до вказаного будинку, вказав кімнату та місце, де йому ОСОБА_7 почав погрожувати зброєю та вимагати гроші. Детально вказав, яким чином його Інша особа зв`язував, вказав, що йому були нанесені тілесні ушкодження у вигляді зв`язування мотузкою зап`ясть та щиколоток, та нанесення ударів кулаками та ногами по тілу, які наносили обидва нападники. Розповів як було імітовано вбивство Іншої особи. (а.м.п. 32-35, т. 2).
Відповідно до висновку експерта № 070 показання підекспертного ОСОБА_9 , дані ним в ході слідчого експерименту загалом не протирічать отриманим судово-медичним даним (а.м.п. 44, т.2).
Під час проведення слідчого експерименту від 28.09.2016, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_10 , який повідомив, що на нього 21.07.2016 близько 23 год 45 хв було здійснено розбійний напад. Після цього всі учасники слідчої дії дісталися до будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_10 розповів, що до даного будинку його викликав ОСОБА_9 під приводом виконання якихось робіт. Показав одну з кімнат та місце, де йому ОСОБА_7 почав погрожувати зброєю та вимагати в нього грошові кошти. Детально вказав, яким чином його Інша особа зв`язав його, вказав, що йому були нанесені тілесні ушкодження у вигляді зв`язування мотузкою зап`ясть та щиколоток, та нанесення ударів кулаками та ногами по тілу, які наносили обидва нападники. Розповів як було імітовано вбивство Іншої особи. (а.м.п. 36-39, т.2).
Відповідно до висновку експерта № 069 показання підекспертного ОСОБА_10 , дані ним в ході слідчого експерименту загалом відповідають (не протирічать) отриманим судово-медичним даним (а.м.п.43, т.2).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 26.09.2016 за участю підозрюваного Іншої особи, місцем проведення слідчого експерименту є вул. Лермонтова м. Пирятина Полтавської області. Інша особа вказав, що заздалегідь готував місце вчинення злочину та вказав на будинок АДРЕСА_2 , в якій саме кімнаті він зв`язував ОСОБА_9 - за руки до верхньої труби опалення, за ноги до нижньої труби опалення. Вказав як із ОСОБА_7 , прив`язував ОСОБА_10 - так само як і ОСОБА_9 . Вказав, в якому саме положенні знаходилися обидва потерпілих, коли були прив`язані до труб систем опалення. Вказав на понятому яким чином відібрав у ОСОБА_9 , який був вже прив`язаний, грошові кошти та мобільний телефон, які поклав на підвіконнику. Мобільний телефон відібрав, щоб останній не зміг нікому зателефонувати. Пояснив, що ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не наносив, тілесні ушкодження могли бути внаслідок того, що він був прив`язаний до труб опалення. Пояснив, що він та ОСОБА_7 вимагали грошові кошти у ОСОБА_9 у розмірі 10000 грн та з ОСОБА_10 у розмірі 3000 доларів США, під час чого погрожували макетом обрізу мисливської рушниці. Щоб більше налякати останніх, ОСОБА_7 зімітував вбивство Іншої особи шляхом задушення саморобною «удавкою», після чого витягнув останнього в сусідню кімнату та зачинив двері. Інша сооба зібрав свої речі та виніс їх до с. Замостище Пирятинського району, макет обрізу мисливської рушниці викинув у воду по дорозі до с. Замостище (а.м.п. 66-67, т. 1).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 26.09.2016 за участю підозрюваного ОСОБА_7 , місцем проведення слідчого експерименту є вул. Лермонтова м. Пирятина Полтавської області. ОСОБА_7 пояснив, що прибувши до будинку АДРЕСА_2 , Інша особа замкнув його у будинку, а сам поїхав за ОСОБА_9 . Після того, як вони вдвох приїхали до будинку та зайшли до однієї з кімнат, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 ззаду із макетом зброї та пригрозив його застосуванням, змусив ОСОБА_9 підкорятися. Після цього ОСОБА_9 зв`язали та змусили зателефонувати ОСОБА_10 та вмовити приїхати до вказаного будинку. Після цього Інша особа на таксі поїхав за ОСОБА_10 та привіз його до даного будинку. Що було далі сказати впевнено не може через велику кількість випитого спиртного. Із дійсних спогадів розповів, що він пам`ятає як повертався додому. З місця події він забрав маску, в яку він був одягнений під час вчинення кримінального правопорушення. Під час слідчого експерименту вказав місце де він знаходився та час, коли Інша особа їздив за ОСОБА_9 - в одній з кімнат будинку, вказав кімнату, де погрожував ОСОБА_9 макетом зброї. На понятому показав, в якому положенні відносно ОСОБА_9 він знаходився, коли погрожував йому у застосуванні зброї та наказував, щоб ОСОБА_9 не вчиняв різких рухів. Вказав місце, де було прив`язано потерпілого мотузками до труб опалення. У ОСОБА_9 відібрали мобільний телефон та грошові кошти, на які придбали напої та алкогольні напої. Пояснив, що під час вказаних подій був одягнутий в маску, яку пізніше долучив до матеріалів справи (а.м.п.1-5,т.2).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27.09.2016 свідок ОСОБА_21 (водій служби таксі) впізнав Іншу особу (чоловіка під номером 1) як пасажира, якого він підвозив на таксі з 23 год 45 хв 21.07.2016 по 00 год 15 хв 22.07.2016 (а.м.п. 13-16, т.2).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27.09.2016 свідок ОСОБА_14 (водій служби таксі) впізнав Іншу особу (чоловіка під номером 1) як пасажира, якого він підвозив на таксі 21.07.2016 близько 23 години до будинку будинку АДРЕСА_2 (а.м.п. 17-20, т. 2).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.09.2016, об`єктом якого є ділянка дороги із твердим щебеневим покриттям на відстані 50 м від автодороги м. Пирятин - с. Замостище, де посеред автодороги розміщенні дві палиці обмотані ізолентою чорного кольору, до яких прикріплено важелі та крізь які протягнуто мотузку, один із кінців якої зв`язаний в зашморг, а також на даному відрізку дороги є полімерний пакет, в середині якого є в`язана кофта в кремово-сіру полосу, спортивна курточка синього кольору, шапка із двома прорізами та пара шкарпеток (а.м.п. 249, т.1).
Згідно протоколу огляду речового доказу від 28.09.2016, у полімерному пакеті, вилученому 26.09.2016 під час проведення слідчого експерименту з Іншої особи встановлено, що всередині нього є спортивна куртка синього кольору, в`язана кофта в біло-сіру полоску, має отвір, характерний пропалений сигаретою, яку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 впізнали та вказали, що в дану кофту був одягнений Інша оосба під час вчинення розбійного нападу. В даному пакеті також є дві шкарпетки та маска, із отворами для очей, яку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 впізнали та у яку, згідно показів останніх, був одягнений Інша особа, коли вчиняв вимагання у них грошей. Дві палиці, обклеєні ізолентою чорного кольору із приладнаними до них ричагами, крізь дані палиці просилено мотузку, яка в одному із її кінців формує вузол, який затягується під час використання ричага, вилучені на околиці м. Пирятина 26.09.2016. ОСОБА_10 вказав, що він впізнає дані механізми та одним із них ОСОБА_7 імітував удушення Іншої особи. Вилучену під час огляду місця події 22.07.2016 по вул. Лермонтова, 2 у м. Пирятині, частину мотузки кремового кольору із рожевим відтінком та товщиною 3,5-4 мм, впізнав ОСОБА_9 , який вказав, що даною мотузкою йому Інша особа спочатку зв`язав руки, але потім коли змінював його місце розташування, то зв`язав його руки товстішою мотузкою. Під час огляду саморобної маски та частково спалених речей, які були вилучені 22.07.2016 під час огляду домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вказали, що в дану маску був одягнений ОСОБА_7 , а із частково спалених речей вирізняються мотузки, які хоч і частково спалені, проте за їх характеристиками відповідають тим, які Інша особа були зв`язані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та прив`язані до труб систем опалення (а.м.п. 22-30, т.2).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 22.07.2016, під час огляду будинковолодіння по АДРЕСА_2 , на подвір`ї виявлено два полімерні кріплення білого кольору та частина мотузки, які зі слів власника ОСОБА_11 йому не належать. За допомогою спеціального порошку було оброблено двері з веранди в коридор будинку та виявлено один слід пальця руки, який за допомогою клейкої стрічки перенесено на аркуш білого паперу. За цією ж методикою було виявлено та вилучено один слід відбитка пальця руки на шафі білого кольору у коридорі. У кімнаті №3 на підвіконнику виявлено пляшка напою «Живчик», та ще одна пляшка напою «Живчик» на підлозі біля дверей, об`ємом 1л кожна, на яких є два відбитка сліду пальців рук (а.м.п. 198-211, т.1).
Під час проведення огляду місця події, проведеного 22.07.2016 за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 в будинку було виявлено полімерну сумку темно-зеленого кольору, в якій була шапка із трьома прорізами в ній. Після цього ОСОБА_7 вказав місце у подвір`ї, де знаходилися частково спалені речі, в які під час вимагання грошей був одягнений він та Інша особа (а.м.п. 216-222, т.1).
Відповідно до висновку експерта № 400/ЛБ від 30.08.2016 на п`яти відрізках липкої прозорої стрічки з слідами рук, вилучені під час огляду місця події 22.07.2016 є п`ять слідів папілярних узорів пальців рук, які придатні для ідентифікації. Так, слід папілярного узору пальця руки розміром 13х24 мм, залишений вказівним пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на Іншу особу. Слід папілярного узору пальця руки розміром 12х28 мм, залишений середнім пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ОСОБА_7 . Слід папілярного узору пальця руки розміром 16х23 мм, залишений середнім пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на Іншу особу. Слід папілярного узору пальця руки розміром 12х77, залишений вказівним пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ОСОБА_7 . Слід папілярного узору пальця руки розміром 14х17, залишений безіменним пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ОСОБА_7 (а.м.п. 225-235 т.).
Судом першої інтанції були досліджені речові докази - два зашморги («удавки»), що представляють чорні палки з мотузками, які прикріплені до палок та за допомогою спеціального ричага повинні затягуватися. Одна з «удавок» не затягувалася, її впізнав обвинувачений та пояснив, що даною «удавкою» імітував вбивство Іншої особи, більше ним не користувався. «Удавка» не затягується, тому її просто тягнув рукою. Цю удавку впізнали і потерпілі, ОСОБА_10 повідомив, що дану «удавку» ОСОБА_7 накидав йому на шию, зазначив, що «удавка» на шиї не давила.
Дії ОСОБА_7 суд апеляційної інстанції кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та за ч. 3 ст. 189 КК України вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілими та розголошення відомостей, які потерпілі бажають зберегти в таємниці (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи.

Висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України через те, що конкретно в момент нападу він гроші не вимагав та й не мав такої мети, розуміючи, що бажаної суми грошей потерпілі при собі явно не мають, а мобільний телефон та гроші у потерпілого забрав Інша особа, що також підтверджується поясненнями самих потерпілих, майна потерпілих навіть не торкався - є неправильними на підставі наступного.

Частина 2 ст. 187 КК України передбачає відповідальність за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Поза увагою суду першої інстанції залишилися положення про співучасть у вчиненні злочину, а саме: спільна участь у вчиненні злочину передбачає об`єднання окремих зусиль кожного співучасника у взаємообумовлену спільну діяльність усіх співучасників; те, що вчинюваний співучасниками злочин є єдиний для всіх; спрямування зусиль кожного співучасника на досягнення загального результату злочину; причинний зв`язок між діяннями всіх учасників і загальним злочинним результатом. Спільна участь у вчиненні злочину може проявитися як у дії, так і в бездіяльності.

Головною рисою спільної дії (бездіяльності) співучасників є те, що дії (бездіяльність) кожного з них є складовою частиною загальної діяльності з вчинення злочину. Вони діють разом, роблячи свій внесок у вчинення злочину. Дії (бездіяльність) кожного із учасників за конкретних обставин є необхідною умовою для вчинення злочинних дій (бездіяльності) іншим співучасником та настання спільного злочинного результату.

Із встановлених обставин справи вбачається, що хоча нападники і мали на меті заволодіти значною сумою грошей, проте в момент нападу вони не знали, скільки при собі грошей має потерпілий ОСОБА_9 . Відразу після висловлення потерпілому погрози вбивством із демонстрацією макету зброї, яку ОСОБА_9 сприймав як реальну, спільними узгодженими діями ОСОБА_7 та Інша особа заволоділи грошовими коштами потерпілого в сумі 800 грн. та мобільним телефоном. Хоча ОСОБА_7 безпосередньо гроші не брав, однак дії Іншої особи охоплювалися його умислом, оскільки він сам наказав останньому обшукати потерпілого та забрати його речі. Після цього ОСОБА_9 не міг вільно розпоряджатися належним йому майном, а його згода на використання його коштів для придбання спиртного була зроблена під примусом, так як він боявся за своє життя через направлений на нього обвинуваченим обріз зброї.

Колегія суддів не вбачає кваліфікуючих ознак розбою в діях ОСОБА_7 - напад, поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, оскільки під час вчинення розбійного нападу мала місце лише погроза насильства небезпечного для життя та здоров`я із застосування макету зброї, яку потерпілі сприймали як реальну.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

При призначенні покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочинами, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав, на утриманні має неповнолітню доньку 2006 року народження, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває

Обставиною, яка пом`якшує покарання в силу ст. 66 КК України колегія суддів визнає щире каяття та активне сприяння у розкриттю злочинів, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставиною, яка обтяжує покарання в силу ст. 67 КК України колегія суддів визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на тяжкість вчинених злочинів, тривалість та інтенсивність злочинних дій, домінуючу та керівну роль ОСОБА_7 у вчиненні злочинів та враховуючи думку потерпілих, які наполягали на суворій мірі покарання - колегія суддів не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому.

У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів приходить до висновку, що покарання ОСОБА_7 повинно бути призначено у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям, у межах санкції ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 189 КК України на мінімальний строк за кожен злочин, зважаючи на наявність пом`якшуючих покарання обставин та ставлення обвинуваченого до вчиненого.

Таке покарання колегія суддів вважає, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, через це апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а вирок в частині визнання невинуватим та виправдання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України, призначення покарання та звільнення від його відбування, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині визнання невинуватим та виправдання за ч. 2 ст. 187 КК України, призначення покарання та звільнення від його відбування скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ч. 3 ст. 189 КК України призначити ОСОБА_7 покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 до відбування 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Взяти ОСОБА_7 під варту в залі суду негайно.

Строк покарання рахувати ОСОБА_7 з 14.09.2020.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же час з моменту отримання копії вироку.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3