Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3906/20
Провадження № 1-кп/723/108/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2021 року м. Сторожинець
Сторожинецький районний суд Чернівецької області у складі:
в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого неповнолітнього - ОСОБА_8

його законного представника ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого за ст..296 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , 28 червня 2020р. близько 15.40год. спільно з ОСОБА_11 ( матеріали щодо якого виділені в окреме провадження), перебуваючи в громадському місці біля магазину №15 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, безпричинно, намагаючись продемонструвати свою фізичну перевагу, наніс удари ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , які згідно висновку судово-медичного експерта №519 втор., 520 втор. від 02 липня 2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив суду , що він28 червня 2020р. близько 15.40год. знаходився біля магазину в АДРЕСА_2 разом з друзями. Туди на мотоциклах приїхало три хлопця. Йому не сподобалось що мотоцикли задиміли, тому він та ОСОБА_11 наносили удари цим хлопцям. Він наніс удари ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Просить в них пробачення. Розкаюється у вчиненому. Шкоду потерпілим відшкодував тому просить звільнити його від покарання та застосувати примусові заходи виховного характеру.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що 28 червня 2020р. після обіду він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 поїхали на став. Потім поїхали на своїх мотоциклах до магазину в с.Череш купити воду. Там були хлопці, які почали до них приставати , а потім побили. Йому наносив удари обвинувачений ОСОБА_8 . Претензій до обвинуваченого не має.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що 28 червня 2020р. після обіду він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поїхали на став. Потім поїхали на своїх мотоциклах до магазину в с.Череш купити воду. Там були хлопці, які почали до них приставати , а потім побили. Йому наносив удари обвинувачений ОСОБА_8 . Претензій до обвинуваченого не має, оскільки останній відшкодував йому шкоду, тому відмовляється від цивільного позову. Не заперечує, щоб до обвинуваченого застосувати заходи виховного характеру.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що 28 червня 2020р. після обіду він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 поїхали на став. Потім поїхали на своїх мотоциклах до магазину в с.Череш купити воду. Там були хлопці, які почали до них приставати , а потім побили. Йому наносив удари обвинувачений ОСОБА_8 . Претензій до обвинуваченого не має, оскільки останній відшкодував йому шкоду, тому відмовляється від цивільного позову. Не заперечує, щоб до обвинуваченого застосувати заходи виховного характеру.

Із протоколу огляду від 14.07.2020р. з фото таблицями на ар. пр..54-65 вбачається, що переглянуто оптичний носій інформації , а саме «ДВД-Р» диск, синього кольору із написом «відео хуліганські дії» наданого власником магазину ОСОБА_12 де видно, як ОСОБА_8 28.06.2020р. в АДРЕСА_2 наносить удари потерпілим, в бійці також приймає участь ОСОБА_11 .

На ар.пр.37-38 із висновку експерта № 520 вбачається, що ОСОБА_6 спричинені синці на нижній повіці правого ока, на нижній повіці лівого ока, на лобній ділянці зліва, забійна рана на слизовій оболонці лівої щоки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На ар.пр.47 із висновку експерта № 519 вбачається, що ОСОБА_5 спричинений синець на лівій щічній ділянці в проекції тіла нижньої щелепи, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
При визначенні ОСОБА_8 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №7від 24жовтня 2003року „Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, є неповнолітнім, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем навчання, на обліках в КУ ОКНД (нарколога) та в КУ ОКПЛ (психіатра) не перебуває, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 згідно ст.66 КК України,суд визнає,що обвинувачений щиро розкаявсяу вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки, неповнолітній вік.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачені розділом ХV КК України.
Суд враховує положення ст.497 КПК України про те, що, якщо суд під час судового розгляду дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, то може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Окрім того, системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (частини 4 і 5 ст.74, ч. 1 ст.105 КК), «звільнення від відбування покарання» (статті 75,79,104 КК), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу, слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Тобто, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст.373 КПК України, суд постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд може застосувати один або декілька примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України.
Згідно п.16 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до вимог ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» від 15 травня 2006 року № 2, передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст.105КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст.105КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім ОСОБА_8 злочину, яке є нетяжким злочином, і який вчинено вперше, обставини його вчинення, дані про особу неповнолітнього обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, висновки органу пробації про те, що його перевиховання можливе без позбавлення або обмеження волі, суд приходить до висновку, що неповнолітній обвинувачений на час ухвалення вироку не потребує застосування покарання та його можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Вирішуючи питання про вид заходу виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст.105 КК України, суд вважає, що найбільш ефективним та таким, що забезпечить позитивний виховний вплив, буде примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 2 ст.105КК України у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_8 особі, яка замінює батьків.
Враховуючи вищевказані обставин справи, суд дійшов до переконання, що саме такий вид примусового заходу виховного характеру буде необхідним, достатнім і найбільш ефективним для виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374, 497 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч.2 ст.105 Кримінального кодексу України, у виді його передачі під нагляд особі, яка замінює батьків , рідній тітці ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ним повноліття.
Речові докази:
- DVD диск із записом з камер відеоспостереження магазину за адресою: АДРЕСА_1 долучений до матеріалів кримінального провадження №0000587 - залишити у матеріалах кримінального провадження;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: