В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1040/20

20 листопада 2020 року смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000027 стосовно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, голови ФГ « ОСОБА_7 », не судимого;

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 умисні легкі тілесні ушкодження.

Проступок вчинив при таких обставинах:

01 серпня 2020 року близько 19 год. 30 хв. на території сільськогосподарських угідь в урочищі «Під березиною» в с.Іваниківка Богородчанського району Івано-Франківської області, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ґрунті неприязних стосунків, виникла сварка стосовно визначення порядку збору урожаю на земельних ділянках, які попередньо обробляли спільно.

Діючи умисно, на ґрунті неприязні, що виникла до ОСОБА_5 , який намагався перешкодити роботі сільськогосподарської техніки, ОСОБА_6 наніс удар рукою у обличчя потерпілому, від якого той упав, після чого наніс ще декілька ударів по голові та ногах. Внаслідок завданих ударів потерпілому було спричинено легкі тілесні ушкодження у виді синців у ділянці голови та обох ніг.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав частково. Пояснив, що з потерпілим ОСОБА_5 є свояками. Протягом кількох років він допомагав ОСОБА_5 коштами та фізичною працею у здійсненні підприємницької діяльності, а саме у зайнятті сільськогосподарським товарним виробництвом. Однак згодом вони не знайшли порозуміння щодо розподілу результатів роботи, а тому діяльність розділили. У період жнив ОСОБА_5 без погодження з ним скосив та обмолотив зернові на більшості тих площ, які вони посіяли разом, а він виріши провести збір урожаю на площі «Біля Вовчихи» та «Під березиною». З цією метою найняв два комбайни. Коли разом з комбайнерами переїжджав від однієї площі до іншої, то ОСОБА_5 , став на шляху техніки і заявив, що не допустить її до збору врожаю. На його вимогу звільнити дорогу ОСОБА_5 відреагуав погрозами, що спалить комбайн. Він підійшов до ОСОБА_5 , а той замахнувся на нього. Не чекаючи наслідків, піддавшись емоційному пориву, він вдарив потерпілого на випередження рукою в обличчя, а коли той упав, притиснув його до землі і, можливо, наніс ще кілька ударів, як той намагався звільнитись. Після того відпустив потерпілого і фізичний конфлікт на цьому припинився.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що з ОСОБА_6 , дійсно разом проводили посів площі «Під березиною» та інших угідь, однак згодом не знайшли спільної мови щодо спільної діяльності. Проте вважав, що ОСОБА_6 , обмолочуючи пшеницю без його відома, діяв самовільно, а тому дійсно став перед комбайном аби перешкодити цьому. ОСОБА_6 став кричати аби він вступився, однак він не погодився. Тоді обвинувачений підійшов до нього і несподівано наніс удар рукою в обличчя, повалив його на землю і почав душити з вимогою «відмовитись від поля». Лише коли він погодився, то обвинувачений відпустив його.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 03.08.2020 року №432 у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді синців в ділянках голови та обох ніг, які утворились від дії тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, експерт прийшов до висновку, що ОСОБА_5 було спричинено не менше шести фізичних контактів у вказані ділянки тіла.

Дослідивши докази, подані сторонами у кримінальному провадженні, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому дій доведена. Суд вважає, що позиція обвинуваченого, який заявляв про те, що ударив потерпілого на випередження з метою самооборони, не підтверджена жодними доказами. Потерпілий ОСОБА_5 категорично заперечив, що вчиняв будь-які дії спрямовані на фізичне насильство у відношенні до обвинуваченого, не бив і не замахувався на нього. Інших доказів на обгрунтування такої версії суду не подано. Показання самого ОСОБА_6 суд оцінює критично, як такі, що спрямовані на пом"якшення своєї винуватості. Підстав вважати, що у даному випадку у обвинуваченого виник стан необхідної оборони у суду немає.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.125 ч.1 КК України, оскільки він заподіяв потерпілому ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його позитивну характеристику з місця проживання, ставлення до скоєного, обставини, за яких воно було вчинено. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ст. 125 ч.1 КК України у виді штрафу, яке буде достатнім у розумінні ст.50 КК України для досягнення цілей призначення покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення та призначити йому покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`тдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, щ складає 850 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя