Справа №: 398/2308/18
провадження №: 1-кп/398/84/20
ВИРОК
Іменем України

"23" грудня 2020 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олександрії кримінальні провадження №0000328 від 20.05.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Гур`єв, Казахської РСР, кахаза, громадянина України, маючого повну загальну освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , що перебуває на посаді командира, який проживає та зареєстрований у буд. АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант» та проходячи військову службу за контрактом на посаді командира 1 відділення 3 взводу охорони роти охорони, близько 05 години 00 хвилин 20.05.2018, рухаючись по автодорозі Т 1205 «Кропивницький Нова Прага Олександрійське Олександрія» в сторону м. Олександрія, Кіровоградської області за кермом технічно не справного транспортного автомобілю «Daewoo Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_2 , на ділянці 49 кілометру + 850 метрів вказаної автодороги, яка розташована в Олександрійському районі Кіровоградської області, діючи із злочинною самовпевненістю, маючи технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної події, порушив встановлені п.п. 2.3«б» та 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року правила водіння автомобілю, тобто не обрав в установлених межах безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки та стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, допустив під час руху по ділянці проїзної частини дороги, де наявне заокруглення дороги вліво, виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини, а саме на праве узбіччя по ходу його руху з подальшим з`їздом у річку «Бешку», що спричинило пасажиру зазначеного транспортного засобу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді синців: 1) в проекції правої ключиці, 2) на шиї по поперечній поверхні у верхній третині справа, 3,4) на рівні 6-8 ребер зліва по лопатковій лінії в кількості 2х, 5) у лівій поперековій ділянці, 6) на рівні 5-6 ребер справа по лопатковій лінії, 7) на правому лікті, 8) у основи першого пальця по тильній поверхні лівої кисті, 9) по передній поверхні правої гомілки у середній третині, 10) у проекції лівого коліна; саден: 1, 2) на лобі у волосистої частини в кількості 2х3) в проекції правого ліктя, 4, 5, 6, 7, 8, 9) у проекції лівого колінного суглобу в кількості 6 ти, 10) по зовнішній поверхні лівої гомілки у середній третині, 11,12,13) у проекції правого колінного суглобу в кількості Зх; крововиливи у м`які тканини голови: в лобно-тім`яній ділянці справа, в тім`яній ділянці справа, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень; крововилив в оболонку спинного мозку, які мають ознаки тяжких як небезпечних для життя, механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів водою при утопленні, що відносяться до тяжких та небезпечних для життя в момент спричинення, від яких настала смерть останнього.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений визнав себе винним та повідомив, що не оспорює ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора, потерпілої, її адвоката, обвинуваченого та його захисника, суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які вказують на його особу.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Також обвинуваченому судом роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав у повному обсязі, прокурора, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведена та підтверджена самим обвинуваченим, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині доведена повністю.

Відповідно вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначені обвинуваченому покарання судом враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Судом враховується особа обвинуваченого, зокрема одружений, має на утриманні дітей, є учасником бойових дій, зокрема в зоні АТО, характеризується добре, перебуває на диспансерному спостереженню КНП «ОКОЦ КОР», поведінку обвинуваченого за час досудового розслідування, де він сприяв розкриттю злочину, а також те, що під час судового розгляду він щиро покаявся у вчиненому злочині, скоїв злочин вперше.

Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність вимог потерпілої про призначення суворого покарання.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, враховуючи, що злочин скоєно вперше, тому суд прийшов до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, що дає можливість призначити покарання з умовою здійснення контролю за його належною поведінкою органом пробації під час звільнення від відбування покарання з встановленням іспитового строку на підставі статті 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених статтею 76 КК України.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 20, 21 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням відсутності обтяжуючих обставин, а також, враховуючи характер та мотиви допущення порушень правил безпеки дорожнього руху, які вказано вище, а також те, що ОСОБА_8 доклав усіх зусиль для спасіння ОСОБА_9 та останній помер у лікарні, тому суд дійшов висновку, що відсутні підстави для застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Потерпіла ОСОБА_5 звернулася до суду з цивільним позовом, де вказує, що смертю сина ОСОБА_9 їй завдано моральної шкоди, тому просить стягнути з ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 200 000 грн 00 коп.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою, щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Стаття 1167 ЦК України вказує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Моральна шкода, полягає в стражданнях, які потерпілі зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що моральна шкода заподіяна злочином, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь тяжкості, вимоги розумності і справедливості.

Отже, суд вважає, що сума компенсації спричиненої потерпілій моральної шкоди повинна складати 200 000 грн 00 коп. Саме така сума моральної шкоди є обґрунтованою і відповідає принципу розумності.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Міра запобіжного заходу до обвинуваченого не застосовувалася та до набрання вироком законної сили, суд вирішив не застосовувати запобіжний захід.

Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області згідно ухвали від 23.05.2018 року накладено арешт на транспортний засіб «DAEWOO Nexia», державний номерний знак НОМЕР_2 та який належить на праві власності ОСОБА_10 .

Суд, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що підстав для продовження застосування арешту до транспортного засобу суду немає, тому наявні підстави для його скасування.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_8 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 3 432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн 00 коп.

Арешт накладений Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області згідно ухвали від 23.05.2018 року на транспортний засіб «DAEWOO Nexia», державний номерний знак НОМЕР_2 та який належить на праві власності ОСОБА_10 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_11 НЕРОДА