Справа № 333/5621/20
Провадження № 1-кп/333/652/20
УХВАЛА
Іменем України
28 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000166 від 15 січня 2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-29.07.2020 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.
Прокурором ОСОБА_3 надано письмове клопотання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою на два місяці у зв`язку з тим, що закінчується двохмісячний строк тримання під вартою обвинуваченої та існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В обґрунтування клопотання зазначено наступне.
Прокурор вважає, що встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років (ч. 3 ст. 311 КК України), офіційно не працевлаштована, раніше судимий, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку. Наявність вищевказаних ризиків та обставин свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Вказане клопотання підтримано прокурором у судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання заперечував.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала, просила обрати запобіжний захід домашній арешт.
Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступного.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України за наслідками розгляду питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Вимоги клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_4 обґрунтовані тим, що останній судимий за вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів.
Як вбачається з матеріалів вищезазначеного кримінального провадження, відносно ОСОБА_4 слідчим суддею 05.09.2020 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого у розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.
При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.
Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення.
При цьому, суд вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися від суду, створять для неї меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутою до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.
Те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні великої кількості епізодів кримінальних правопорушень, що, як вважає суд, свідчить про можливість останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, враховуючи дані про особу обвинуваченого, приймаючи до уваги наявність ризиків, а також беручи до уваги відсутність на даний час даних про те, що з моменту обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу змінились обставини, що враховувалися при обранні, а також відсутність будь - яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою на цей час, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.
Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч. 1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Щодо клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, то колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні цього клопотання з тих підстав, що не надано доказів на підтвердження стійких соціальних зв`язків і постійного місця проживання обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Клопотання прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 - задовольнити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою вважати продовженим строком на 60 днів, а саме до 26 грудня 2020 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Повний текст ухвали буде складено та підписано 29 жовтня 2020 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1