справа № 208/4516/20
№ провадження 1-кп/208/600/20
ВИРОК
Іменем України
18 листопада 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000912 від 01.06.2020 року і угоду про визнання винуватості від 07.07.2020 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дніпропетровська, громадянином України, маючим середню освіту, неодруженим, непрацюючим, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:
- 25.03.2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 12.02.2013 року на підставі постанови Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2013 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання - 1 рік 4 місяці;
- 04.02.2016 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з установи виконання покарань 01.06.2018 року по відбуттю строку покарання, обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
встановив:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000912 від 01.06.2020 року і угоди про визнання винуватості від 07.07.2020 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах:
Так, 31.05.2020 року приблизно о 23:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля бару «Нокаут», який розташований по пр. Тараса Шевченка, 50 у м. Кам`янське Дніпропетровської обл., зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_6 . Під час спілкування ОСОБА_4 на запрошення ОСОБА_6 пройшов до його місця мешкання в квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .
01.06.2020 приблизно о 01:00 год., перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , в ході спілкування та спільного вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_4 побачив в руках у ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон «Prestigio» моделі «Grace Q5», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 який був в золотистому пластиковому чохлі, в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 та карта пам`яті «Kingstone» об`ємом 8 Gb (чохол, сім карта та карта пам`яті для потерпілого майнової цінності не представляють). Вийшовши разом із зазначеної квартири на вулицю, у зазначений час у ОСОБА_4 раптово виник корисливий умисел, спрямований на заволодіння шляхом зловживання довірою вказаним мобільним телефоном, належним ОСОБА_6
01.06.2020 року приблизно о 01:10 год., перебуваючи біля під`їзду № 1 буд. № 102 по вул. Олекси Сокола у м. Кам`янське, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 під приводом здійснення телефонного дзвінка попрохав у ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон «Prestigio», моделі «Grace Q5», на що останній погодився і передав йому зазначений мобільний телефон, який був в золотистому пластиковому чохлі, в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 та карта пам`яті «Kingstone» об`ємом 8 Gb. При цьому ОСОБА_4 не мав дійсного наміру здійснювати дзвінок та повертати ОСОБА_6 його мобільний телефон. Зловживаючи довірою, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює незаконне вилучення чужого майна, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_6 , під приводом здійснення дзвінка, отримав від останнього належний йому мобільний телефон «Prestigio», моделі «Grace Q5», який був в золотистому пластиковому чохлі, в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 та карта пам`яті «Kingstone» об`ємом 8 Gb та не маючи наміру виконати зобов`язання про його повернення, скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_6 , зловживаючи його довірою, маючи реальну можливість ним розпоряджатися, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, таким чином, повністю реалізував свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та подальше незаконне збагачення, тобто, довів свій злочинний умисел до кінця.
Після цього ОСОБА_4 з місця злочину зник та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/564 від 12.06.2020 року, матеріальну шкоду на суму 700 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
07 липня 2020 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури, за адресою: м. Кам`янське, вулиця І. Ясюковича, 2 укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, обвинувачений беззастережно визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у пред`явленому обсязі у судовому провадженні.
Потерпілий у цьому провадженні, ОСОБА_6 , у відповідності з ч. 4 ст. 469 КПК України надав письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості та прохав провести судовий розгляд кримінального провадження за його відсутності, цивільний позов заявляти наміру не має.
Підписуючи вказану угоду, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 190 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, є щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, за місцем проживання скарг не надходило, його щирого каяття, рецидиву злочинів, неперебування на обліку лікарів нарколога та психіатра, сторони узгодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.
Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.
Також наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку. Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України з призначенням йому вказаного остаточного покарання. Злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, в матеріалах кримінального провадження наявна згода потерпілого на укладення такої угоди. Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, є щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, згоди потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, те що обвинувачений раніше судимий, за місцем проживання скарг не надходило, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, його щирого каяття, рецидиву злочинів, суд прийшов до висновку, що ці обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, а тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 07.07.2020 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/564 від 12.06.2020 року у сумі 653, 80 грн (шістсот п`ятдесят три гривні вісімдесят копійок).
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 12.06.2020 року № 208/3739/20, 1-кс/208/1081/20 на мобільний телефон марки «Prestigio» моделі «Grace Q5» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 скасувати.
Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «Prestigio» моделі «Grace Q5» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1