ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2923/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2020 р. м. Київ

Слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ другого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна подане в рамках кримінального провадження № 0000012

ВСТАНОВИВ:

14.08.2020 слідчий за погодженням с процесуальним керівником в рамках кримінального провадження № 0000012 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно під час проведення обшуків від 12.08.2020.

Клопотання було зареєстроване 18.08.2020 та в цей же день системою автоматизованого розподілу для його розгляду було визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що орган досудового розслідування, з метою відшукання збитків, спричинених в результаті злочинних дій, а також з метою відшукання збитків, встановлення істини в кримінальному провадженні та враховуючи підтвердження факту незаконного походження вказаного майна, а також те, що вищевказане майно має силу речових доказів по кримінальному провадженню, звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт цього майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання слідчого приходить до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2, абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Проте, слідчий в порушення вимог ст. 171 КПК України, в клопотанні не зазначає мету необхідності арешту майна відповідно до положень статті 170 КПК України; не додає документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним/третіми особами таким майном та індивідуальні (родові) ознаки документів.

Крім того відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Проте додані до клопотання копії документів належним чином не завірені, та додані копії протоколу обшуку та ухвали слідчих суддів неналежної якості, що унеможливлює їх вивчення.

Крім того до клопотання не додано постанову про визнання вказаного майна речовими доками. Крім того, з тексту клопотання та з доданих до нього документів не зрозуміло, який вид арешту майна (у вигляді заборони або обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном) слідчий просить застосувати в даному випадку.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Однак, слідчим не зазначено в клопотанні контактних даних власників вилученого майна та їх представників (номерів телефону, адреси електронної пошти), з урахуванням визначеного ст. 172 КПК України стислого строку розгляду клопотання, що фактично позбавляє слідчого суддю можливості ст. 22, 24-28, 172 КПК України.

Вказані підстави позбавляють слідчого суддю дотримання вимог в повній мірі дослідити докази, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та прийняти рішення по справі.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків у строк 72 години.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ другого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна подане в рамках кримінального провадження № 0000012 повернути прокурору відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , для усунення недоліків, що зазначені в ухвалі протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1