Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________ Справа № 572/1790/20
Провадження № 1-кс/572/326/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2020 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , іншого власника майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника іншого власника майна ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648 від 09.07.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування СВ Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648 від 09.07.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 звернувся до Сарненського районного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме : драбину розкладну, яка обв`язана ниткою на кінці якої розміщується печатка для пакетів №205 Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області та бирка із роз`яснювальним записом та підписом понятих; автомобіль марки «MAZDA», польської реєстрації, DKA 14TJ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів № НОМЕР_2 належний ОСОБА_7 , що проживає в АДРЕСА_1 та перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , опечатаного розпізнавальними записами за підписами понятих, та відтиском печатки № 205 Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області; автомобіль марки «PEUGEOT», польської реєстрації, НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів № НОМЕР_5 належний ОСОБА_8 , що проживає в АДРЕСА_3 та перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_4 , опечатаного розпізнавальними записами за підписами понятих, та відтиском печатки № 205 Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області змиви, що упаковано до паперових конвертів Національна поліція України головне слідче управління, опечатаний із роз`яснювальним записом за підписами понятих, та відтиском печатки № 205 Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що 09.07.2020 приблизно о 02 год. невідомі особи, діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом віджиму вікна на другому поверсі адміністративного приміщення підприємства «Журавушка» належного ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали два металевих сейфа в яких знаходилися різні документи та гроші в сумі 156000 грн., чим спричинили ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.

Прокурор підтримав клопотання та просить його задовольнити.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заперечили проти накладення арешту на автомобіль.

Дані заперечення були підтримані адвокатом ОСОБА_6 Заперечень в іншій частині заявлених вимог не надійшло.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна частково, а саме на драбину розкладну, яка обв`язана ниткою на кінці якої розміщується печатка для пакетів №205 Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області та бирка із роз`яснювальним записом та підписом понятих та змиви, що упаковано до паперових конвертів Національна поліція України головне слідче управління, опечатаний із роз`яснювальним записом за підписами понятих, та відтиском печатки № 205 Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області, оскільки тимчасово вилучене майно містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Що стосується накладення арешту на вказані в клопотанні транспортні засоби, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з цим, п. 5 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

Водночас, ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Поряд з цим, статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною ОСОБА_11 України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Вимогами ч.ч. 2-4 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Разом з цим, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «MAZDA», польської реєстрації, DKA 14TJ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів № НОМЕР_2 належний ОСОБА_7 , що проживає в АДРЕСА_1 та перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , опечатаного розпізнавальними записами за підписами понятих, та відтиском печатки № 205 Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області; автомобіль марки «PEUGEOT», польської реєстрації, НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів № НОМЕР_5 належний ОСОБА_8 , що проживає в АДРЕСА_3 та перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_4 , опечатаного розпізнавальними записами за підписами понятих, та відтиском печатки № 205 Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області, оскільки як встановлено судом, вищевказане майно є у власності добросовісних набувачів, при цьому, суду не надано відомостей про те, що дані автомобілі є дійсно об`єктом кримінально протиправних дій, а тому в цій частині клопотання не підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні №0000648 від 09.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 09.07.2020 майно, а саме: драбину розкладну, яка обв`язана ниткою на кінці якої розміщується печатка для пакетів №205 Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області та бирка із роз`яснювальним записом та підписом понятих; змиви, що упаковано до паперових конвертів Національна поліція України головне слідче управління, опечатаний із роз`яснювальним записом за підписами понятих, та відтиском печатки № 205 Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області.

В іншій частині клопотання відмовити за недоведеністю.

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1