Провадження № 1-кп/679/87/2020
Справа № 679/766/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000145, внесеного 27 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Острог Рівненської області, непрацюючого, із середньою освітою, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2020 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , достовірно знаючи про обмеження господарської діяльності на водоймах в зв`язку із забороною лову раків на період виношування ними ікри, личинок та першої линьки, з корисливого мотиву, маючи за мету здійснити незаконний вилов раків для власного вживання, без належного дозволу, в заборонений час, прибув на водойму охолоджувач «ВП ХАЕС», що в м. Нетішин, а саме поблизу рибного господарства гідротехнічного цеху «ВП ХАЕС» озеро 1 (штучна водойма загального користування), що розташоване ліворуч автодороги на відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електростанція», на вул. Енергетиків у м. Нетішин, де руками почав здійснювати вилов раків.

Після чого приблизно о 01 годині 30 хвилин вийшов з вищевказаного водоймища, при цьому ним в результаті незаконного заняття водним добувним промислом виловлено раків кількості 299 штук, вартістю 25 гривень 50 копійок за екземпляр, на загальну суму 7624 гривні 50 копійок.

Так, ОСОБА_3 , порушивши вимоги ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» від 13 грудня 2001 року, постанови Кабінету Міністрів України від 18 липня 1998 року №1126 «Про затвердження порядку здійснення любительського і спортивного рибальства» та встановлений порядок раціонального використання, охорони і відтворення рибної водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища, згідно Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року за №1209, заподіяв істотну шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 7624 гривні 50 копійок.

Здійснивши незаконний вилов раків, які відносяться до водних тварин, в період виношуванням ними ікри, личинок та першої линьки, який встановлюється відповідно до наказу №26-од від 16 березня 2020 року Управлінням Державного агенства рибного господарства у Хмельницькій області, ОСОБА_3 заподіяв істотну шкоду запасам водних тварин України, позбавивши можливості природного відтворення водних ресурсів.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне заняття водним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду.

13 липня 2020 року між прокурором Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої останній під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч. 1 ст. 249 КК України. У вказаній угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 249 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 1700 гривень, зі спеціальною конфіскацією у дохід держави, вилучених у нього на місці події знарядь лову: гідрокостюм марки «marlin» чорно-зеленого кольору, резинові рукавиці, маска для ниряння разом з трубкою, ремінь з двома грузами, резинові ласти марки «mares», металева сітка та ліхтарик чорного кольору.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник підтримали угоду про визнання винуватості, просили її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

На підставі пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 249 КК України і відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Також судом установлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 249 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , та призначення останньому, узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію у дохід держави, вилучених у ОСОБА_3 на місці події знарядь лову: гідрокостюм марки «marlin» чорно-зеленого кольору, резинові рукавиці, маска для ниряння разом з трубкою, ремінь з двома грузами, резинові ласти марки «mares», металева сітка та ліхтарик чорного кольору, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, живі водні біоресурси раки в кількості 299 штук, які передані Старокривинському будинку інтернату для громадян похилого віку та інвалідів.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 липня 2020 року між прокурором Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000145.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення(просткупку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до знаряддя лову гідрокостюм марки «marlin» чорно-зеленого кольору, резинові рукавиці, маска для ниряння разом з трубкою, ремінь з двома грузами, резинові ласти марки «mares», металева сітка та ліхтарик чорного кольору, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, живих водних біоресурсів раків в кількості 299 штук, які передані Старокривинському будинку інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, шляхом вилучення їх безоплатно у власність держави.

Арешт, накладений на речові докази на підставі ухвали слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 травня 2020 року у справі, з метою забезпечення збереження речових доказів залишити чинним до набрання цим вироком суду законної сили.

Речовий доказ: DVD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуюча ОСОБА_1