Провадження № 1-кс/742/881/20
Єдиний унікальний № 742/2569/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржників - адвоката ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на постанову слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_4 від 22.09.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001044 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшла скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 22.09.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001044 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні представник скаржників скаргу підтримав з підстав, викладених в ній та просили суд задовольнити її, посилаючись на викладені доводи.

Слідча ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, так як проведені всі слідчі дії і підстав для скасування постанови не має.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні слідчого відділу Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження № 0001044 від 22.07.2019 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК України, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України.

22.09.2020 року слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001044 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи вказану постанову слідчий посилається на те, що в ході досудового розслідування не отримано достатніх доказів скоєння ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України.

Не погодившись із зазначеною постановою про закриття кримінального провадження потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулися до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскарженні слідчому судді рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Дослідивши постанову слідчого, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0001044 від 22.09.2020 року ухвалена передчасно, є необґрунтованою та невмотивованою та підлягає скасуванню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії, а саме на момент винесення постанови про закриття кримінального провадження,не виконано письмові вказівки прокурора, слідчим не проведено одночасного допиту потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з ОСОБА_9 , всі аркуші мотивувальної частини постанови містять лише зкопійовані покази свідків без будь-якого аналізу.

Обставинам, що зазначені ОСОБА_4 в постанові про закриття кримінального провадження від 22.09.2020 року не надано належної правової оцінки, що і потягнуло за собою прийняття незаконного рішення. Окрім того, слідчий суддя звертає увагу, що дана постанова ідентична попередній постанові про закриття кримінального провадження від 04.08.2020, яку скасовано ухвалою суду від 02.09.2020 року. Конкретно що стосується змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження №0001044 від 22.09.2020 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, не надано належної правової оцінки обставинам, які містять матеріали кримінального провадження, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Згідно принципу публічності, закріпленого в ст. 25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

П. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі "Михалкова та іншіпроти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 Кримінального Процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відтак, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає постанову від 22.09.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001044 від 22.07.2019 року передчасною та необґрунтовано ю, такою, що не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.110, 284, 303-307, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , подану в порядку ч.6 ст. 284 КПК України - задовольнити.
Скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0001044 від 22.09.2020 року у зв`язку з її передчасністю, необґрунтованістю та невмотивованістю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1