справа № 208/3536/20
№ провадження 1-кп/208/581/20
ВИРОК
Іменем України

17 липня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000545 від 28.03.2020 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.07.1998 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 229-6, 45 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 45 КК України вважається засудженим умовно-достроково з іспитовим строком 2 роки, штраф 170 грн;

- 04.04.2005 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 2 місяця за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.07.1998 року, до відбуття 4 роки 2 місяця позбавлення волі, звільнений 22.06.2006 року умовно-достроково, невідбутий строк - 1 рік 3 місяці 11 днів;

- 30.09.2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, 12.07.2012 року за постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області скасовано іспитовий строк та направлено на відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 08.06.2017 року умовно-достроково, невідбутий строк - 8 місяців 12 днів;

- 01.06.2020 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:
21.03.2020 року приблизно о 20:30 год., ОСОБА_4 знаходився на площі 250-річчя міста у м. Кам`янському разом із знайомим йому ОСОБА_6 , який при собі мав мобільний телефон «Ergo B505 Unit 4G», imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта становить 613, 33 грн. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення зазначеного мобільного телефону. Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, усвідомлюючи те, що своїми діями він вчинює протиправне, поза волею власника викрадення зазначеного мобільного телефону, діючи повторно, 21.03.2020 року приблизно о 20:30 год., перебуваючи на площі 250-річчя міста у м. Кам`янському, а саме на автобусній зупинці маршруту № 22 ОСОБА_4 , з метою отримання доступу до зазначеного мобільного телефону, попросив ОСОБА_6 передати йому свій мобільний телефон «Ergo B505 Unit 4G», imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , під приводом здійснення з нього дзвінка, на що ОСОБА_6 , довіряючи ОСОБА_4 , передав останньому зазначений мобільний телефон. Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що ОСОБА_6 спостерігає за його діями, не зважаючи на вимоги останнього зупинитись, почав відходити від ОСОБА_6 після чого з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, утримуючи при собі мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 , побіг у напрямку пр. Свободи в м. Кам`янському та з поля зору ОСОБА_6 зник, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

В подальшому, 30.03.2020 року у період часу з 05:00 год. до 20:30 год., ОСОБА_4 знаходився у квартирі свого брата ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу останнього. В цей час, так як ОСОБА_7 не було вдома, у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на викрадення телевізора «JVC LT-40MU580», вартість якого згідно висновку експерта становить 4 266, 67 грн та перфоратора «СТАЛЬ П26-9Р» s/n:0002732, вартість якого згідно висновку експерта становить 651, 67 грн.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення у ОСОБА_7 телевізора та перфоратора, діючи із прямим умислом, повторно, усвідомлюючи, що своїми діями він вчинює протиправне поза волею власника викрадення зазначеного майна, 30.03.2020 року у період часу з 05:00 год. до 20:30 год., перебуваючи у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 тимчасово втратив контроль за своїм майном, таємно виніс із зазначеної квартири телевізор «JVC LT-40MU580» та перфоратор «СТАЛЬ П26-9Р» s/n:0002732, тобто таємно викрав зазначене майно. Продовжуючи реалізацію протиправного умислу, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В подальшому, 02.04.2020 року, приблизно о 13:40 год., ОСОБА_4 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 разом із малознайомим ОСОБА_8 , який при собі мав мобільний телефон «ZTE Blade A0620», imei: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вартість якого згідно висновку експерта становить 1 413, 00 грн. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння зазначеним мобільним телефоном шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, усвідомлюючи те, що своїми діями він вчинює протиправне, поза волею власника, заволодіння чужим майном, діючи повторно, 02.04.2020 року, приблизно о 13:40 год., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , скориставшись довірою ОСОБА_8 , попросив останнього передати йому свій мобільний телефон «ZTE Blade A0620», imei: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , під приводом здійснення дзвінка, за умови подальшого його повернення, при цьому не маючи наміру повертати майно, на що ОСОБА_8 передав йому зазначений мобільний телефон. Після чого, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, утримуючи при собі зазначений мобільний телефон, ОСОБА_4 вийшов з поля зору ОСОБА_8 , при цьому залишивши місце вчинення кримінального правопорушення та отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

За сукупністю вчиненого, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, суду зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, повністю відповідають дійсності, щодо епізоду відносно потерпілого ОСОБА_6 пояснив, що 21.03.2020 року у вечірній час доби знаходився на зупинці громадського транспорту, відкрито викрав мобільний телефон знайомого ОСОБА_6 , викрадене заклав до ломбарду та пізніше повернув потерпілому. В подальшому, 30.03.2020 року у вечірній час доби перебував у квартирі свого брата ОСОБА_7 , до якої мав вільний доступ, бо брат йому довіряв та викрав звідти телевізор та перфоратор, які заклав до ломбарду та в подальшому повернув потерпілому. Крім того, 02.04.2020 року у денний час доби шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном малознайомого йому ОСОБА_8 , телефон продав на ринку. Отримані за злочини кошти витратив на продукти харчування, щиро кається у вчиненому, просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду заяву про проведення підготовчого та судового розгляду за його відсутності, цивільний позов ним не заявлений, щодо виду та міри покарання підтримує позицію прокурора.

Потерпілий ОСОБА_7 надав до суду заяву про проведення підготовчого та судового розгляду за його відсутності, цивільний позов ним не заявлений, зазначив, що не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 та прохає застосувати відносно нього максимально м`яке покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 надав до суду заяву про проведення підготовчого та судового розгляду за його відсутності, цивільний позов ним не заявлений, щодо виду та міри покарання підтримує позицію прокурора.

Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У звязку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, встановлена і доведена та його дії кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 50 КК України, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`і (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд, вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому покарання, враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме - згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, класифікується як тяжкий злочин, а злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України - як злочини середньої тяжкості (на момент їх вчинення). Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння;

- особу винуватого, який раніше судимий за злочини проти власності, має непогашену та незняту у встановленому законом порядку судимість, за місцем проживання характеризується задовільно, перебування його на обліку лікаря нарколога, неперебування його на обліку лікаря психіатра, наявність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію потерпілих щодо призначення покарання.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з урахуванням приписів ч. 1, 4 ст. 70 КК України. По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців;

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.06.2020 року більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його фактичного затримання - 06.04.2020 року, зарахувавши йому, на підставі ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання відбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.06.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/420 від 13.04.2020 року у сумі 653, 80 грн (шістсот п`ятдесят три гривні вісімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/432 від 21.04.2020 року у сумі 653, 80 грн (шістсот п`ятдесят три гривні вісімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/459 від 21.04.2020 року у сумі 653, 80 грн (шістсот п`ятдесят три гривні вісімдесят копійок).

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді від 17.04.2020 року № 208/2396/20 та від 06.05.2020 року № 208/2397/20 на мобільний телефон «Ergo» модель «В505» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_5 та на мобільний телефон «ZTE Blade A0620», imei НОМЕР_3 , НОМЕР_4 скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон «Ergo» модель «В505» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_5 повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- телевізор «JVC LT-40MU580» та перфоратор «СТАЛЬ П26-9Р» s/n:0002732 повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон «ZTE Blade A0620», imei НОМЕР_3 , НОМЕР_4 повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1