Справа № 368/1377/20
Провадження № 1-в/368/20/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" січня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 та ОСОБА_3
з участю прокурорів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5
представника ВК ОСОБА_6
представника трудового колективу ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
та захисника засудженого адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням, засудженому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Нововолинськ Волинської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, громадянину України, неодруженому,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 вироком Іваничівського районного Волинської області засуджений 11.03.2019 року за ст. ст. 286 ч. ч. 1 та 2, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 01.10.2019 р. вирок Іваничівського районного Волинської області від 11.03.2019 року змінено в частині призначення покарання та вважався засудженим за ст. 286 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки, а в решті вирок суду залишено без змін.
Початок строку покарання 01.10.2019 року.
Кінець строку покарання 01.04.2023 року.
1/3 строку покарання 01.12.2020 року.
Із спільного подання Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та спостережної комісії при Кагарлицькій районної державної адміністрації Київської області вбачається, що засуджений ОСОБА_8 , відбуваючи покарання, до праці відноситься добре, працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи», завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, три рази заохочувався керівництвом установи. В даний час засуджений поводить себе правильно, з адміністрацією колонії коректний та ввічливий, в колективі засуджений не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.
Вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання колонія та клопотання засудженого, думку представника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)», який підтримав подання та заяву засудженого, представника трудового колективу, засудженого ОСОБА_8 , який просив застосувати до нього ст. 82 КК України та заміни на більш м`яке покарання у виді виправних робіт, адвоката ОСОБА_9 , який просив підтримати подання колонії та заяву засудженого, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання щодо застосування до засудженого ОСОБА_8 ст. 82 КК України та заява засудженого не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_8 вироком Іваничівського районного Волинської області засуджений 11.03.2019 року за ст. ст. 286 ч.ч. 1 та 2, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 01.10.2019 р. вирок Іваничівського районного Волинської області від 11.03.2019 року змінено в частині призначення покарання та вважався засудженим за ст. 286 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 3 роки, а в решті вирок суду залишено без змін.
Початок строку покарання 01.10.2019 року.
Кінець строку покарання 01.04.2023 року.
1/3 строку покарання 01.12.2020 року.
Злочин вчинений засудженим ОСОБА_8 є злочином необережним тяжким.
Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання з 01.10.2019 р. За час перебування у ДУ «Рівненське СІЗО» характеризувався посередньо, порушень вимог режиму утримання не допускав. До праці в СІЗО не залучався, стягнень та заохочень не мав.
У Державну установу «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» засуджений ОСОБА_8 прибув 29.11.2019 р.
29.11.2019 р. засудженого ОСОБА_8 було ознайомлено з умовами відбування покарання у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)».
Станом на 01.12.2020 р. ОСОБА_8 відбув вже 1/3 строку призначеного вироком суду за необережний тяжкий злочин.
За змістом ст. 82 КК України умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є:
?відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті;
?наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 82 КК України суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 2 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше 1/3 строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:
- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
- участь у суспільно-корисній праці;
- участь у виховних заходах;
- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.
З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_8 прибувши до ДУ «Кагарлицька ВК (№ 115)» відбуває покарання один рік та два місяці.
В проміжок часу відбуття покарання засуджений ОСОБА_8 перебував у відпустці оди раз.
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_10 , затвердженої начальником ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» 09.04.2020 року вбачається, що за період перебування в колонії зарекомендував себе з позитивної сторони, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі, за що три рази був заохочений. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Досліджуючи дані про особу засудженого, що містяться в матеріалах даної справи, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, - суд встановив, що засуджений має три заохочення, два з яких отримано до подачі подання, а одне отримав, коли подання розглядалося у суді.
Щодо відношення засудженого до праці, то слід зазначити, що засуджений працював, про що було зроблено висновок про можливість залучення засудженого до праці з 07.02.2020 р.
Щодо відшкодування витрат потерпілим, то засудженим після винесення вироку першою інстанцією жодного відшкодування сам не зробив, про що сам підтвердив у судовому засіданні, а копії розписок, що містяться у матеріалах справи є відшкодування, що відбувалися до винесення вироку та вираховуванні судом апеляційної інспекції.
Зазначення засудженим про неможливість відшкодування цивільного позову так як він не має можливості, оскільки відбуває покарання у колонії, не можливо взяти до уваги, оскільки засуджений не вчиняв будь-які дії щодо погашення завданих збитків, знаючи при цьому, про наявність цивільного позову.
Лише за весь період відбування покарання із засудженого примусово стягнуто лише 3 567,82 грн.
Разом з тим, відповідно до ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`якою застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Отже, суд дійшов до висновку про передчасність застосування положень ст. 82 КК України з урахуванням того, що шлях виправлення засудженого має пройти певні часові проміжки, які не можуть бути скорочені шляхом застосування заохочень, позитивної поведінки, відсутність стягнень, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається ще досить тривалий проміжок часу.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів, а й безпосередньо кару засудженого, а тому, враховуючи обставини та характер скоєного ним злочину, який був вчинений ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, наслідки, які настали та є незворотніми, а саме смерть ОСОБА_11 та заподіяння тілесних ушкоджень середньої та тяжкої тяжкості ще двом іншим потерпілим, порушує принцип невідворотності та справедливості покарання.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
Тобто, засуджений протягом більшої частини відбування покарання, при наявності підстав застосування положень ст. 82 КК України - відбуття 1/3 строку відбування покарання, не досяг оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш мяким .
При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
З огляду на наведене, у суду виникають сумніви з приводу доводів засудженого щодо наявності у нього позитивних намірів на майбутнє та становлення на шлях виправлення.
Враховуючи викладене, на теперішній час суд не вбачає підстав для заміни ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому у задоволенні подання ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та клопотання останнього слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 82 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» про заміну основного покарання більш м`яким у відношенні засудженого ОСОБА_8 , відмовити.
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на виправні роботи, - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1