Справа №463/7526/20
Провадження №1-кс/463/4200/20
У Х В А Л А
про задоволення скарги

10 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 31.07.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000414 від 14.04.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.186, ч.1 ст.161 КК України, -

встановив:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 31.07.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000414 від 14.04.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.186, ч.1 ст.161 КК України. Просить таку скасувати та зобов`язати слідчого вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого відповідно до ч.2 ст.55 КПК України.
Скаргу мотивує тим, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000414 від 14.04.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.186, ч.1 ст.161 КК України, розпочатому на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова, прийнятої на підставі заяви ОСОБА_3 по факту вчинення 09.02.2020 року командиром взводу батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.186, ч.1 ст.161 КК України, які проявились в незаконному вилученні водійського посвідчення у ОСОБА_3 та ставленні дискримінаційних запитань. Скаржник ОСОБА_3 вважає, що внаслідок вчинення вказаних кримінальних правопорушень йому було спричинено шкоду. У зв`язку із чим ОСОБА_3 звернувся до слідчого ТУ ДБР із клопотанням про визнання його потерпілим. В порушення вимог ст.55 КПК України, слідчим 31.07.2020 року в черговий раз відмовлено у визнанні скаржника потерпілим. Зазначені дії слідчого скаржник вважає незаконними, а тому звернувся до суду із скаргою, яку просить задоволити.
Скаржник в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився. В силу ч.3ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що таку слід задоволити частково виходячи з наступнихпідстав.
Згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Разом з цим у відповідності до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Аналізуючи обставини справи на предмет їх обгрунтованості та відповідності положенням ст..55 КПК України, суд приходить до висновку, що слідчим передчасно та без наявності для цього відповідних правових підстав, які були б обґрунтовані відповідними доказами та документами, відмовив ОСОБА_3 у визнанні потерпілим.

Оцінюючи оскаржувану постанову слідчого на предмет її обгрунтованості та відповідності положенням ст.55 КПК України, суд приходить до висновку, що слідчим зроблено формальне посилання, із зазначенням норм чинного КПК України, на відсутність у матеріалах провадження даних про заподіяння ОСОБА_3 шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У зв`язку з цим постанова слідчого підлягає скасуванню.
У вимозі про зобов`язання слідчого вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого відповідно до ч.2 ст.55 КПК України суд відмовляє, оскільки у відповідності до положень ст.55 КПК України вчинення такої дії не належить до компетенції слідчого судді. Натомість суд зобов`язує слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим.

Керуючись вимогами статей 55,303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 31.07.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000414 від 14.04.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.186, ч.1 ст.161 КК України задоволити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 31.07.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000414 від 14.04.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.186, ч.1 ст.161 КК України.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000414 від 14.04.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.186, ч.1 ст.161 КК України повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000414 від 14.04.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.186, ч.1 ст.161 КК України.

В решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1