Справа № 629/2548/20
Номер провадження 1-кп/629/399/20
УХВАЛА

15 вересня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу, -

встановив:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.306 ч.1,306 ч.2,307 ч.2 КК України, ОСОБА_5 і неповнолітній ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.307 ч.2 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи визначено склад колегії суддів, а саме головуючого судді ОСОБА_1 і суддів: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Оскільки суддя ОСОБА_10 перебуває щорічній відпустці до завершення строку тримання під вартою ОСОБА_4 і відповідно неможливо за вказаних обставин розглянути колегією суддів питання продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, з урахуванням вищевказаних Перехідних положень КПК України, приходить до висновку про можливість розгляду питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 одноособово головуючим по справі - суддею ОСОБА_1 .

У зв`язку з тим, що закінчити судовий розгляд справи до 15.09.2020 об`єктивно неможливо, на обговорення учасників судового розгляду винесено питання, передбачене ч.3 ст.331 КПК України, щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до двох місяців в зв`язку з закінченням 19.09.2020 зазначеного строку, посилаючись на наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, надавши відповідне клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні проти застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати інший більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його проживання, у зв`язку з недоведенням прокурором існуючих ризиків.

Інші учасники судового процесу підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_8 .

Суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів, можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків, які ще судом не допитані, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд оцінює сукупність обставин, передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість обставин, що свідчать про вчинення обвинуваченим злочинів, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні злочинів, той факт, що в справі не допитані свідки, не досліджені письмові докази та судовий розгляд не може бути завершений до сплину строку дії обраного запобіжного заходу, а також той факт, що ОСОБА_4 офіційно не працює, не має офіційних джерел отримання доходів, враховуючи вік обвинуваченого, стан здоров`я, його соціальні зв`язки та репутацію, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема вірогідність переховування обвинуваченого від суду, можливість незаконного впливу на свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зміна обвинуваченому раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, з урахуванням вищенаведених ознак, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, а тому вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з раніше визначеною ухвалою суду сумою застави.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вказаний висновок ґрунтується на тому, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенню перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконанні процесуальних рішень у справі. Обставин, які були би вагомою підставою для зміни запобіжного заходу в даному судовому засіданні обвинуваченим і захисником не надано.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.217,331,334,371,372 КПК України, п.20-5 Перехідних положень КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Лозова Харківської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», строком на два місяці, до 13.11.2020.

Визначити суму застави у розмірі 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 420400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на розрахунковий рахунок UA0006674, , банк отримувача ДКС України м.Київ, отримувач ТУ ДСА України у Харківській області, до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст.194 ч.5 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) носити електронний засіб контролю.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, відмовити.

Копію даної ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_8 , направити Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня проголошення ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1