У Х В А Л А
Іменем України
30 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
заявника: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи Вінницького ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 12.10.2020 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що 12.10.2020 він звернувся з заявою до Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області. В даній заяві він повідомив про кримінальне правопорушення вчинене працівником суду, що згідно ст. 216 КПК України віднесено до підслідності ДБР, під час та за обставин наведених у скарзі та з інших питань.
У своїй скарзі ОСОБА_3 просив:
- зобов`язати посадову особу Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області виконати вимоги ч. 3 ст. 8 Закону України «Про ДБР» та невідкладно внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 .
Також, у заяві зазначено вичерпну інформацію, про наявність складу злочину.
Однак, станом на день подання даної скарги заявник не отримав будь-якого повідомлення про внесення відомостей до ЄРДР за поданою заявою.
Вищевказані дії заявник вважає протиправними, у зв`язку з чим просив скаргу задовольнити.
В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити. В той же час, заявник пояснив, що ним помилково у скарзі зазначено Лівобережний ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області та помилково у шапці скарги зазначено, що вона адресується до Вінницької обласної прокуратури, оскільки заява про злочин була надіслана саме до Вінницького відділу поліції Головногоуправління Національної поліції у Вінницькій області
Вінницький ВП ГУНП у Вінницькій області повноважного представника в судове засідання не направив, хоч про час та місце розгляду скарги повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки представника суд не повідомив.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора - бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Судом встановлено, що 12.10.2020 ОСОБА_3 електронною поштою звернувся до Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції У Вінницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Заява мотивована тим, що внаслідок свідомого порушення вимог законодавства, суддею Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_4 вчинено злочин проти Держави, щодо законності судочинства, щодо обов`язків працівника правоохоронного органу, порушено законні права позивача по справі, охоронювані Конституцією України, наслідком таких дій є нанесення моральної та матеріальної шкоди, позбавлення можливості відновлення права на судовий і правовий захист, права на користування земельною ділянкою, порушення стану здоров`я. Також в заяві зазначено, що суддею ОСОБА_4 винесено завідомо неправосудне рішення по справі №128/1432/1 6-ц та вчинено злочин передбачений ст. 364, ст. 375 КК України.

З прохальної частини вказаної заяви слідує, що заявник просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення суддею ОСОБА_4 злочинів.

Відповідно до частини першої та другої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджено наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 року за № 680/28810, передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема містити короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Як зазначено вище та встановлено судом, заявник у заяві про злочин просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення суддею Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_4 злочинів, передбачених ст. 364, ст. 375 КК України.

Вказана заява обгрунтована, в тому числі тим, що суддею ОСОБА_4 винесено завідомо неправосудне рішення по справі №128/1432/1 6-ц.

Однак, суд звертає увагу на те, що при безпідставно ініційованому досудовому розслідуванні порушуються гарантії недоторканості суддів та їх незалежності у виконанні професійних обов`язків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України.

Конституційним Судом України в своєму рішенні у справі №2-рп/2011 від 11.03.2011 було акцентовано, що оцінка вчинених суддею процесуальних дій може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї від 29 листопада та 13 грудня 1985 року схвалені основні принципи незалежності судових органів, згідно яких судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин. Не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя, і судові рішення, винесені суддями, не підлягають перегляду. Цей принцип не перешкоджає здійснюваному відповідно до закону судовому перегляду чи пом`якшенню вироків, винесених судовими органами.

Відповідно до рішення Європейського суд з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду.

Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

Ознайомившись із скаргою та доданими до неї документами, суд вважає, що заява ОСОБА_3 не є заявою про вчинення злочину, оскільки вона носить узагальнений характер, викладений в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, які ґрунтуються на його безпідставних власних міркуваннях та не містять в собі наведених ознак об`єктивної сторони діяння, а сам по собі факт винесення суддею ОСОБА_4 судового рішення, яке було скасоване постановою Верховного суду, не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР.

Крім того, пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» визначено, що Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування: злочинів, вчинених службовими особами, які займають особливо відповідальне становище відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про державну службу", особами, посади яких віднесено до першої - третьої категорій посад державної служби, суддями та працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» для одержання заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, віднесені до підслідності Державного бюро розслідувань, або необґрунтовані активи, виявлення яких належить до компетенції Державного бюро розслідувань, створюється спеціальна телефонна лінія, а також забезпечується можливість подання таких заяв і повідомлень, у тому числі без зазначення прізвища, імені, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, через офіційний веб-сайт Державного бюро розслідувань та засобами електронного зв`язку. Усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Пунктом 1 частини четвертої статті 216 КПК України передбачено, що слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених Президентом України, повноваження якого припинено, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, народним депутатом України, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Директором Національного антикорупційного бюро України, Генеральним прокурором, його першим заступником та заступником, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.

Таким чином, слідчий суддя звертає увагу на те, що заяви щодо вчинення кримінальних правопорушень суддею мали б подаватися до відповідного територіального підрозділу Державного бюро розслідування, а відтак і скарги, щодо бездіяльності працівників правоохоронного органу має розглядати суд за місцем розташування підрозділу ДБР.

Однак, в порушення наведених норм ОСОБА_3 з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся до Вінницької обласної прокуратури, а не територіального відділу ДБР, та зі скаргою звернувся до Вінницького міського суду, а не до суду за місцем розташування підрозділу ДБР, що виключає можливість задоволення скарги.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 08 вересня 2020 року справа №127/13250/20.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 25, 26, 214, 216, 303-307, 309, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи Вінницького ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 12.10.2020 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницької апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: