Єдиний унікальний номер 938/75/21
Судове провадження № 1-кс/938/24/21
УХВАЛА
про розгляд клопотання про арешт майна

10 лютого 2021 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000014 від 05.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
08.02.2021 року старший слідчий СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 звернулася з клопотанням про накладення арешту на вантажний автомобіль марки УРАЛ 375Н з краном-маніпулятором реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , жителю села Камінна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, а також на вантажний автомобіль марки ЗИЛ-131 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , жителю села Ільці Верховинського району Івано-Франківської області.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05.02.2021 року о 21:00 год. в лісовому масиві урочища Жаб`євській потік, що на території Верховинського районного лісгоспу, а саме в селищі Верховина, присілок Жаб`євський потік Верховинського району Івано-Франківської області, під час навантаження лісодеревини виявлено автомобіль марки УРАЛ з маніпулятором реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , а також автомобіль марки ЗИЛ-131 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , на кузові якого знаходився ліс кругляк хвойної породи в кількості 16 колод, з них 12 колод довжиною 6 метрів та 4 колоди довжиною 5 метрів без будь яких маркувальних позначень, який намагалися вивезти без відповідних на те документів.

05.02.2021 року проведено огляд місця події, по завершенню якого вантажний автомобіль марки УРАЛ 375Н з краном-маніпулятором реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та вантажний автомобіль марки ЗИЛ - 131 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з навантаженими на нього лісом кругляком в кількості 16 (шістнадцять) колод хвойної породи, з них 12 (дванадцять) колод довжиною 6 метрів та 4 (чотири) колоди довжиною 5 метрів, було вилучено та доставлено на територію Верховинського відділення поліції, що знаходиться за адресою: селище Верховина, вулиця Незалежності 4а, Верховинського району, Івано-Франківської області.

У зв`язку із тим, що вищевказаний вантажний автомобіль марки УРАЛ 375Н з краном-маніпулятором реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та вантажний автомобіль марки ЗИЛ - 131 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 зберегли на собі сліди кримінального правопорушення можуть бути використані як доказ під час кримінального провадження, а тому виникла необхідність у подальшому їхньому зберіганні на території Верховинського районного лісгоспу, розміщеного в смт. Верховина, вул. Івана Франка 58, Верховинського р-ну, Івано-Франківської області.

Матеріалами вказаного кримінального провадження встановлено, що відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу вантажний автомобіль марки УРАЛ 375Н з краном-маніпулятором реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , жителю села Каміна Надвірнянського району Івано-Франківської області, а вантажний автомобіль марки ЗИЛ-131 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , жителю села Ільці Верховинського району Івано-Франківської області.

03.01.2018 року між ОСОБА_7 (орендодавець) та ФОП ОСОБА_4 (Орендар) було укладено договір оренди автотранспортного засобу з правом викупу, згідно з якого автомобіль марки ЗИЛ - 131 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 передано в оренду Орендарю на умовах володіння і користування, строк дії вказаного договору 5 років з дня його підписання.

13.01.2019 року між ОСОБА_6 (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_4 (Орендар) було укладено договір оренди автотранспортного засобу з правом викупу, згідно з якого автомобіль марки УРАЛ 375Н реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 передано в оренду орендарю на умовах володіння і користування, строк дії вказаного договору 5 років з дня його підписання.

З матеріалів, долучених до даного клопотання, вбачається, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_6 на даний час знаходиться за кордоном.
Таким чином, ОСОБА_4 на даний час є володільцем вищезазначених транспортним засобом.
Слідчий у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена (а.с.28), подала заяву, в якій просить вказане клопотання розглядати без її участі, зазначивши, що клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 19).

Неприбуття вищевказаної особи у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання ( ч.1 ст.172 КПК України).

У судове засідання з`явився ОСОБА_4 , який зазначив, він займається підприємницькою діяльністю, для перевезення лісопродукції він взяв в оренду вантажні автомобілі: марки УРАЛ 375Н з краном-маніпулятором реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , марки ЗИЛ - 131 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Так, 05.02.2021 року близько 20:00 год. до нього зателефонував ОСОБА_8 , який працює у нього водієм вантажного автомобіля марки УРАЛ 375Н з краном-маніпулятором реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та спитався дозволу на виїзд даним транспортом до присілка Жаб`євський потік, селище Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області для погрузки лісодеревини, на що він погодився. Також, того вечора спільно з ОСОБА_8 до місця погрузки лісодеревини іншим вантажним автомобілем марки ЗИЛ - 131 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 для його перевезення направився ОСОБА_9 , який також працює у нього водієм на вищевказаному транспорті. Вночі цього ж дня йому стало відомо, що працівниками поліції вантажний автомобіль марки УРАЛ 375Н з краном-маніпулятором реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та вантажний автомобіль марки ЗИЛ - 131 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 було вилучено та доставлено до території Верховинського відділення поліції, що знаходиться за адресою: селище Верховина, вулиця Незалежності 4а, Верховинського району Івано-Франківської області.
У судовому засіданні ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання та не накладати арешт на вищевказані автомобілі, вказавши, що не перешкоджатиме та сприятиме здійсненню слідчих дій, у проведенні яких необхідно буде використовувати дані транспортні засоби.
У судове засідання з`явилася прокурор, яка вказала, що доцільно розглядати дане клопотання, виключивши з нього питання щодо накладення арешту в частині заборони користування вказаними вантажними автомобілями, не заперечила проти передачі вказаних транспортних засобів на зберігання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 . Прокурор також зазначила, що вказані транспортні засоби необхідно буде використати для проведення слідчих (розшукових) дій, наприклад слідчих експериментів.
Слідчий суддя, перевіривши відповідність вказаного клопотання вимогам ст. 171 КПК України, приходить до такого висновку.
Зокрема, встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт у клопотанні, вилучене 05.02 2021 року(а.с.4-5).
Із вказаним клопотанням слідчий звернувся до суду 08.02.2021 року, тобто в наступний робочий день після вилучення майна, оскільки 06.02.2021 та 07.02.2021 року вихідні дні, в результаті чого дотримано вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України, згідно з якою клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якого його було вилучено.
Отже, клопотання про арешт майна подане у строки, передбачені кримінально-процесуальним законом.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження ( ч. 1 ст. 170 КПК України). Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, якими характеризується речовий доказ (ч.3 ст.170 КПК України).
05.02.2021 року відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та розпочато досудове розслідування (а.с.3).
Також 06.02.2021 року вилучені вантажні автомобілі: марки УРАЛ 375Н з краном-маніпулятором реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , марки ЗИЛ - 131 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000014 від 05.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України (а.с.6).
Отже, слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані предмети є речовим доказом і можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, якими характеризується речовий доказ.
Окрім цього, слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 170 КПК України. Зокрема, майно має ознаки речового доказу, з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, вказані автомобілі важливо зберегти у стані, якому вони знаходилися на час вилучення, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що згідно з ч. 4 ст.173 КПК України - у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції", заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).
Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n.50, Series A N 98).
Згідно з Конституцією України та Законом України "Про міжнародні договори і угоди", чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950р.), учасником яких є Україна.
Ст. 1 Протоколу №1 (1952р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що ст. 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).
Слід зазначити, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню. Арешт майна, що ініціюється слідчим, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його відчуження.
З наведених слідчим обставин вбачається наявність підстав для часткового задоволення клопотання. Щодо вибору заборон, обмеження розпоряджатися, користуватись, відчужувати майно, то перелік заборон визначається ухвалою слідчого судді (п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України).
Так, слідчий суддя прийшов до висновку у наявності підстав для часткового задоволення клопотання. Зокрема, з врахуванням фактичних обставин справи, встановлених при розгляді даного клопотання, є необхідність у накладенні арешту на вказане у клопотанні майно, що полягає у забороні відчужувати його та розпоряджатися ним.
Також слідчий суддя вважає, що немає підстав для зберігання транспортних засобів на території Верховинського районного лісгоспу, оскільки доцільно передати його орендарю ОСОБА_4 на відповідальне зберігання із забороною відчужувати та розпоряджатися без обмеження права користування цим майном.

Таке обмеження права власності в даному випадку буде розумним і співмірним із завданням кримінального провадження.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 167,170-173, 309 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задоволити частково.
Накласти арешт на вантажний автомобіль марки УРАЛ 375Н з краном-маніпулятором реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та на вантажний автомобіль марки ЗИЛ - 131 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , володільцем (користувачем) яких є ОСОБА_4 , з метою їх збереження як речового доказу.
Позбавити права на відчуження, розпорядження зазначених транспортних засобів особами, які наділені правами на вище вказані дії.
Передати ОСОБА_4 на відповідальне зберігання вантажні автомобілі: марки УРАЛ 375Н з краном-маніпулятором реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , марки ЗИЛ - 131 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 із забороною відчужувати та розпоряджатися без обмеження права користування цим майном.
Виконання ухвали слідчого судді покласти на старшого слідчого СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 .
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1