УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2020 Справа №607/22507/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5

під час розгляду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора, поданого в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001969 від 16 вересня 2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (головуючий суддя ОСОБА_6 ) перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001969 від 16 вересня 2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

23 грудня 2020 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні.

У відповідності до абз. 5 п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції від 13 квітня 2020 року) у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

У зв`язку із неможливістю розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 головуючим у справі суддею ОСОБА_6 зазначене клопотання згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2020 року передано для розгляду судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 та судове засідання з його розгляду призначено на 24 грудня 2020 року о 13 год. 00 хв.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном до двох місяців, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується та на даний час кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 перебуває в провадженні суду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, відсутні. Так, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних корисливих злочинів проти власності, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому з огляду на санкцію статті обвинувачення, зможе переховуватися від суду, а також зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечили щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, натомість захисник просить змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

При вирішенні клопотання прокурора, який вважає за необхідне продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи думку обвинуваченого та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, натомість захисник обвинуваченого просить змінити останньому запобіжний захід на домашній арешт, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 грудня 2020 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27 грудня 2020 року.

При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Таким чином суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даний час не встановлено.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Крім того на даний час продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_5 з огляду на санкцію статті обвинувачення, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, крім цього ОСОБА_5 на даний час обвинувачується у вчиненні багатьох епізодів злочинів, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і при обставинах вчинення злочину, про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити й інше кримінальне правопорушення.Таким чином менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст. ст. 331, ч.ч.1, 2 ст. 376 КПК України, п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції від 13 квітня 2020 року), суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_5 терміном до двох місяців, тобто до 23 лютого 2021 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , його захиснику та прокурору, направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також долучити до матеріалів обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001969 від 16 вересня 2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

Головуючий суддяОСОБА_1