Провадження №: 1-кс/755/3652/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві та прокурора Київської місцевої прокуратури №4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003884 від 12.06.2020 року, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з вказаною скаргою в якій посилається на те, що слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0003884 від 12.06.2020 року, яка на їх думку є необґрунтованою.
У судове засідання учасники кримінального провадження не з?явилися, прокурор надіслав постанову про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 20.08.2020 року.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.
Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Крім того, згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Також у ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Як вбачається з матеріалів скарги, у провадженні Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві перебували матеріали кримінального провадження за №0003884 від 12.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
За результатами досудового розслідування, 27.06.2020 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Разом із тим, 20.08.2020 року прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 постановою про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, постанову слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0003884 від 12.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України скасував, матеріали кримінального провадження №0003884 від 12.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України направив до ВД Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві для проведення подальшого розслідування.
У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Із норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Із огляду на вищевказане слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 214, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві та прокурора Київської місцевої прокуратури №4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003884 від 12.06.2020 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя