Провадження № 1-кс/201/60/2021
УХВАЛА
Іменем України
18 січня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінальної справи № 0002068, внесеного до ЄРДР 19.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна в рамках кримінальної справи № 0002068, внесеного до ЄРДР 19.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що в межах розслідування кримінальної справи № 0002068 від 19.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року було накладено арешт на нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 не є фігурантом зазначеного кримінального провадження, нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 придбав у встановленому Законом порядку, що підтверджується офіційними документами, у тому числі і Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником яких визначений заявник.

В судове засідання 06 вересня 2019 року для розгляду питання про арешт майна судом ОСОБА_3 не викликався і не був присутнім, розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 тягнеться з серпня 2019 року, а він з вересня 2019 року позбавлений повноцінного права власності на своє нерухоме майно. До того ж, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2020 року у справі № 201/9773/19 за позовом ОСОБА_5 , у тому числі і до заявника, про визнання недійсним договору іпотеки, визнання недійсним виконавчого напису і скасування рішення про державну реєстрацію, було відмовлено у повному обсязі, тобто, на думку ОСОБА_3 підтверджена законність набуття ним права власності на нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, просив скасувати арешт на нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , накладений Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року у кримінальному провадженні № 0002068 від 19.08.2019 року.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання і лист наданий прокурором, приходить до такого висновку.
Встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року було накладено арешт на нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа наданого прокурором, кримінальне провадження №0002068 від 19.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України, з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_4 02.03.2020 року направлено до Жовтневого районного суду м Дніпропетровська.

17.03.2020р. справа направлена для розгляду до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 06.03.2020.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як випливає із змісту ст. 283 КПК України направлення обвинувального акта до суду є формою закінчення досудового розслідування, що, в свою чергу, виключає здійснення слідчим суддею повноважень з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному проваджені, яке здійснюється слідчим суддею на стадії досудового розслідування (ст. 2 КПК України).
Отже, після передання обвинувального акта до суду питання про скасування арешту майна може бути вирішене виключно судом, який здійснює судовий розгляд обвинувального акта, і заявник не позбавлений можливості заявити таке клопотання суду у підготовчому засіданні.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінальної справи № 0002068, внесеного до ЄРДР 19.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1