Справа № 590/720/20
№ провадження 1-кп/590/206 /20
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2020 року Ямпільський районний суд
Сумської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ямпіль кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залишани, Подільського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманці відсутні, група інвалідності відсутня, згідно ст.89 КК України не судимого:

обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України

за участі учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
08.03.2020 близько 18:00 години ОСОБА_3 , перебуваючи біля домогосподарства розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесної сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс один удар кулаком правої руки в область нижньої частини щелепи з ліва останньому.
В результаті вищезазначених злочинних дій, ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, а саме: ангулярний перелом нижньої щелепи зліва зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 46 від 10.04.2020 по ступеню тяжкості кваліфікуються як тілесне ушкодження СЕРЕДНЬОЇ тяжкості (п.п.2.2., 2.2.1, 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р.).
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю, пояснивши, що дійсно, за обставин, наведених у обвинувальному акті, завдав потерпілому один удар кулаком правої руки в область нижньої частини щелепи з ліва останньому. Все це відбувалося 8 березня 2020 року близько 18:00 год, за адресою: с. Орлівка, вул. Центральна, буд. 81. У вчиненому щиро кається. Просить суд суворо не карати. Позов прокурора про стягнення шкоди заподіяної кримінальним провадженням в сумі 7642,96 грн. визнав.
Враховуючи, що фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 злочину учасниками судового провадження не оспорюються, суд, здійснивши в межах ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів, приходить до висновку, що дії обвинуваченого, які виразились у умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, необхідно кваліфікувати як злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України належать до нетяжкого злочину, ставлення обвинуваченого до скоєного, інформацію про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого з досудової доповіді, згідно якої орган пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінює як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб високий, також орган пробації приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, а також у безпосередній участі у суспільно-корисній праці. Суд враховує й особу обвинуваченого, його вік, та стан здоров`я, який за місцем проживання характеризуються формально, офіційно ніде не працює, зі слів обвинуваченого працює без оформлення у м.Київ на будівництві, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, в силу вимог ст..89 КК України не судимий.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, судом визнаються щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, визнання ним своєї вини. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_3 необхідно призначити: в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України в виді обмеження волі.
Однак, враховуючи вищенаведені дані щодо особи обвинуваченого, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, а також відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого, що в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без відбування покарання в виді обмеження волі із встановленням необхідного та достатнього випробування на підставі ст.75 КК України.
На думку суду, саме такий вид і розмір покарання є співмірним діянню і характеристиці особи та буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі та речові докази відсутні.
Прокурором у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов на відшкодування суми коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого на суму 7642,96 грн., що підтверджується довідкою КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» /а.с 20/, який підлягає задоволенню.
Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 370, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання в виді обмеження волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання в виді обмеження волі з випробуванням з визначенням іспитового строку два роки з покладенням відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили не обирати.
Позов прокурора Ямпільського відділу Шосткінської місцевої прокуратури про стягнення витрат на лікування задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації 7 642, 96 грн. витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1