УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:
21 серпня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка була передана слідчому судді із канцелярії суду 25 серпня 2020 року.

Вивчивши матеріали скарги, вважаю що вона підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Як убачається зі змісту скарги, заявницею ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Свою скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 03 лютого 2020 року вона подала до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Вказану заяву було отримано уповноваженою особою Шевченківського УП ГУНП у м. Києві 03 лютого 2020 року з присвоєнням Вх. № К-680.

Оскільки відомості про кримінальне правопорушення уповноваженими особами Шевченківського УП ГУНП у м. Києві до ЄРДР внесено не було, заявниця ОСОБА_2 в порядку, визначеному ст.303 КПК України, звертається до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою від 21 серпня 2020 року, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Шевченківського УП ГУНП у м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за її заявою від 03 лютого 2020 року.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

При оскарженні бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК України для вчинення слідчим, дізнавачем або прокурором відповідної дії.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 304 КПК України, оскільки відмова у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не була оформлена постановою, то 10-денний строк на звернення до слідчого судді з оскарженням бездіяльності починається з моменту вчинення бездіяльності, яка розпочалася після 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, тобто фактично з 14 лютого 2020 року.
Отже, з моменту фактичного звернення із вказаною заявою до часу звернення до слідчого судді із відповідною скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського УП ГУНП у м. Києві минуло більше шести місяців, що значно перевищує строки, передбачені ч.1 ст. 304 КПК України.
При цьому матеріали скарги не містять обґрунтованих даних, які б свідчили про наявність обставин, які перешкоджали заявниці ОСОБА_2 протягом згаданого проміжку часу реалізувати своє процесуальне право на оскарження бездіяльності уповноважених осіб Шевченківського УП ГУНП у м. Києві. Більше того, з доводів скарги не вбачається факту звернення заявниці до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, з метою зацікавленості щодо руху її заяви, що взагалі свідчить про непоінформованість заявниці стосовно існування бездіяльності уповноважених осіб вказаного правоохоронного органу, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Так, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа Каракуця проти України).
В той же час в рішенні Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 справа «Мельник проти України» (Заява 23436/03) суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Отже, зважаючи на те, що заявниця ОСОБА_2 у визначений КПК України строк не вжила доступні способи захисту, як вона вважає її порушеного права, а тому скарга вважається такою, що подана з пропуском десятиденного строку, який передбачено для звернення до суду з такою скаргою в порядку ч.1 ст.303 КПК України.
Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Разом з тим, заявниця в своїй скарзі не порушує питання про поновлення строку оскарження, передбаченого ст. 304 КПК України, а також не зазначає поважність причини такого пропуску.
За таких обставин, з огляду на засади змагальності сторін, закріплені в статті 22 КПК України, яка передбачає самостійне обстоювання сторонами правових позицій, прав, свобод та інтересів засобами, передбаченими КПК України, суд не має можливості вирішити питання про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження та підстав для його поновлення за відсутності такого клопотання.
Разом з цим слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И Л А :
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути особі, яка її подала.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1