Справа № 484/1283/20
Провадження: № 1-кп/484/304/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.11.2020р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 за обвинуваченням
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює, розлучений, має двох неповнолітніх доньок, є учасником бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.04.2020р. за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України на підставі ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Красносілка Бершадського району Вінницької області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, одружений, має неповнолітнього сина, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
ВСТАНОВИВ:

В ніч на 12.03.2020 ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 вирішив повторно вчинити злочин та незаконно заволодіти чужим майном. З цією метою приблизно о 02:00год. ночі вони прибули до домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що у того є грошові кошти та інше майно, котре можна викрасти. Виконуючи задумане, не зважаючи на зачинені на замок вхідні двері, які ОСОБА_3 ногою вибив, він разом з ОСОБА_4 проникли до приміщення будинку, усвідомлюючи при цьому, що через утворений ними шум, їх дії носитимуть відкритий характер та будуть зрозумілі оточуючим. Обвинувачені зайшли до кімнати, де на ліжку відпочивав ОСОБА_10 , та почали ліхтариком світити на господаря, шукаючи гроші та інші цінні речі, тим самим розбудивши його, при цьому добре розуміючи, що їхні дії носять відкритий характер та зрозумілі потерпілому. Далі ОСОБА_3 кулаком своєї руки наніс кілька ударів у обличчя ОСОБА_7 , спричинивши тим самим тілесні ушкодження, застосовуючи таким чином насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. В результаті чого за попередньою змовою обвинувачені відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 5000грн. та вовняною ковдрою бежевого кольору розміром 210x150см. вартістю 549,75 грн., спричинивши тим самим ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 5549,75грн.
Дії обвинувачених кваліфіковані за ч.3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, а обвинуваченого ОСОБА_3 також за ознакаю повторності.

Обвинувачені у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому їм обвинуваченні визнали повністю, вказуючи, що у обвинувальному акті обставини вчиненні злочину викладені правильно. У дачі пояснень відносно себе відмовились на підставі ст.. 63 Конституції України.

Також винуватість обвинувачених підтверджується доказами, дослідженими в судовому засідання.

Так, потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 у літній кухні. Телевізора не має, отже слухає радіо. У першому часу ночі він лежав на ліжку, біля ліжка на стільці знаходились приймальник, ліки та свічка у баночці. Двері були зачинені. Він потушив свічку та задрімав. Через деякий час він прокинувся, оскільки почув шум. Вхідні двері у веранду вбули вибиті. Після цього були вибиті двері, які йшли до його самого приміщення літньої кухні, де він спав. Сірники у нього завжди у кишені, отже він ними запалив свічку. У кімнату заскочив ОСОБА_3 , який забрав у нього свічку та передав її ОСОБА_4 , який також зайшов до кімнати, але стояв біля дверей. ОСОБА_3 став кричати, щоб він віддав гроші, ображав його нецензурними словами, кулаком наніс йому декілька ударів в обличчя. Після цього він вийняв кухонний ніж, який приставив до його грудей та став вимагати гроші. В цей час він сидів на ліжку. ОСОБА_3 заскочив ногами на ліжко та почав бити його ногами у живіт, по ногах. Після цього ОСОБА_3 став перебирати документи, які лежали на підвіконні, розкидав їх та став знову вимагати гроші. Ніж з рук ОСОБА_3 не випускав. Було прохолодно, отже він був одягнутий у сорочку, жилетку та куртку. ОСОБА_3 став шукати гроші по кишенях. Розірвав рукав куртки, зірвав ґудзики. У кишені жилетки ОСОБА_3 знайшов гроші в сумі 5000грн., які забрав. Також він забрав нову ковдру. ОСОБА_4 перебував біля дверей. ОСОБА_4 він знає добре, бо той проживає по сусідству. ОСОБА_3 він знає візуально, оскільки вони живуть в одному селі. Все відбувалось з 2 до 3 години ночі. Після того, як обвинувачені пішли, йому стало погано. Вранці, приблизно о 07:00год. він пішов до сусідів, які викликали поліцію.

За заявою потерпілого ОСОБА_7 12.03.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувані внесені відомості (кримінальне провадження №000537) про те, що 12.03.2020р. приблизно о 02:00год. двоє невстановлених чоловіків шляхом відчинення дверей проникли до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після чого, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрали грошові кошти в сумі 5000грн. та ковдру, спричинивши потерпілому майнову шкоду.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.03.2020р. та таблиці зображень до нього, оглянуте домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та під час огляду приміщення встановлено, що приміщення складається з коридору та кімнати, двері до приміщення та кімнати не пошкоджені. У кімнаті на ліжку, печі, кухонному столі хаотично розміщені речі.

Відповідно до висновку експерта №128-М від 16.03.2020р. у ОСОБА_7 виявлені садна обличчя. Однак, достовірно відповісти на питання про можливість утворення тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту неможливо, оскільки в наданих медичних документах не вказані розмір, локалізація і кількість саден обличчя.

Відповідно до протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 12.03.2020р. потерпілий у присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вказав на фотознімки із зображеннями обвинувачених, пояснюючи, що саме ці особи заволоділи його майном в ніч з 11.03.2020р. на 12.03.2020р.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які були допитані судом, підтвердили, що у їх присутності потерпілий вказав на фотокартки із зображенням обвинувачених як на осіб, які заволоділи його майном.

Згідно заяви від 12.03.2020р. ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції ковдру, пояснюючи, що її з будинку потерпілого забрав ОСОБА_3 та передав йому. Вказана ковдра була оглянута згідно протоколу огляду від 12.03.2020р. та визнана речовим доказом.

Відповідно до висновку експерта від 18.03.2020р. №308 ринкова вартість (без включення до неї суми податку на додану вартість) наданої на експертизу ковдри вовняної загальними розмірами 210х150см, яка була у використанні, станом на 12.03.2020р. могла становити 549,75грн.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 12.03.2020р. та таблиці зображень до нього ОСОБА_4 розповів та показав за яких обставин, він разом із ОСОБА_3 вчинив заволодіння майном потерпілого, які узгоджуються з обставинами, викладеними у обвинувальному акті.

Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що ввечері, точних дати та часу не пам`ятає, він разом із обвинуваченими перебували у ОСОБА_4 за місцем проживання. Одного разу обвинувачені разом пішли, а коли повернулись, принесли з собою ковдру. О котрій годині це було, не пам`ятає. Обвинувачені при цьому нічого не пояснювали. Про вчинення злочину він дізнався від працівників поліції.

Свідок ОСОБА_15 відмовилась від дачі пояснень, оскільки обвинувачений байда ОСОБА_16 є її зятем, та така відмова була прийнята судом.

Інші свідки відсутні.

Відповідно до ст.. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, на підставі викладеного вище, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Також суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачені вчинили тяжкий злочин, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувають, за місцем проживання негативна характеристика на них відсутня, те, що обвинувачений ОСОБА_3 має двох неповнолітніх дітей, а обвинувачений ОСОБА_4 одну неповнолітню дитину, те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, а ОСОБА_3 є учасником бойових дій.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному.
Обставини, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлені.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , дані про його особу, обставини вчинення злочину, незважаючи на ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дають підстави для призначення йому покарання в межа санкцій статті, яка встановлює відповідальність за вчинення злочину, яке йому інкримінують, та свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України
На думку суду обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини вчинення злочину, дані про його особу, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання, в межа санкцій статі, що йому інкримінують, у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально.
На думку суду таке покаранняє необхідним й достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.
Крім того, як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_3 засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.04.2020р., який набрав законної сили 26.05.2020р. до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин до ухвалення вищевказаного вироку, суд вважає за необхідне призначити йому покарання відповідно до ч.4 ст. 70 КК України.

Також, у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_3 , який був затриманий 12.03.2020р. о 12:05год., ухвалою слідчого судді від 13.03.2020р. був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 10.05.2020р. Ухвалою суду від 28.04.2020р. у продовженні запобіжного заходу обвинуваченому було відмовлено, через те, що за вироком від 24.04.2020р. йому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Отже, суд вважає за необхідне, зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні та строк відбутого покарання за вироком суду від 24.04.2020р.
Запобіжний захід у виді застави відносно ОСОБА_4 скасувати. Заставу в сумі 42040грн. повернути заставодавцю ОСОБА_17 .
Речовий докази бавовну ковдру, яка передана на зберігання до камери речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, суд вважає за необхідне повернути власнику ОСОБА_7 .

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі по 628,04грн. з кожного.

Цивільний позов не заявлений..
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК Українишляхом часткового складання призначених покарань до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.04.2020р., та остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з дня звернення вироку до виконання.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.03.2020р. по 10.05.2020р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Зарахувати у строк покарання строк відбутого покарання за попереднім вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.04.2020р з дня затримання та по день звернення даного вироку до виконання.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки. Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у виді застави скасувати. Заставу в сумі 42040 (сорок дві тисячі сорок) грн. повернути заставодавцю ОСОБА_17 .
Речовий докази бавовну ковдру, яка передана на зберігання до камери речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, повернути власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі по 628,04грн. з кожного.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Роз`яснити, що обвинувачені, захисники, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1