Справа № 468/1253/20-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

(про повернення скарги)

01.09.2020 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2020 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зі скарги вбачається, що заявники оскаржують бездіяльність слідчого та прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення відносно ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.3 ст. 187 КК України, та про вчинення відносно ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Підстави та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено § 1 Глави 26 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Комплексний аналіз процитованих норм КПК України вказує на те, що, по-перше, строк подання скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення чітко законом обмежений у часі, оскільки така скарга може бути подана слідчому судді протягом десяти днів після закінчення встановлених законом 24 годин, протягом яких вказані особи зобов`язані внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої йому заяви про вчинення злочину. По-друге, у випадку подання скарги після закінчення встановленого законом десятиденного строку на її подання, скарга може бути прийнята до розгляду виключно, якщо особа, яка її подала, заявить клопотання про поновлення пропущеного нею строку та наведе підстави, які свідчать про поважність пропуску такого строку.
З матеріалів скарги слідує, що були подані дві заяви про вчинення кримінального правопорушення: ОСОБА_2 07.07.2020 року, ОСОБА_3 05.08.2020 року, адвокат ОСОБА_4 заяв про вчинення кримінальних правопорушень не подавав, а звертався до слідчого та прокурора для з`ясування долі раніше поданих переліченими особами заяв про кримінальне правопорушення.
За такого, заявник ОСОБА_2 мав право звернутись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР до 19.07.2020 року включно, а ОСОБА_3 до 17.08.2020 року включно.
Подальше звернення адвоката заявників до слідчого та прокурора для з`ясування долі раніше поданих заяв про кримінальне правопорушення на перебіг такого строку не впливає, оскільки, як вказано вище, бездіяльність, яка може бути предметом судового розгляду за п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України є вчиненою по спливу 24 годин з часу подання заяви про кримінальне правопорушення.
Проте заявники звернулися до слідчого судді із даною скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора лише 31.08.2020 року, тобто після закінчення встановленого законом десятиденного строку з моменту відповідної бездіяльності слідчого та прокурора щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за відповідними заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому, у поданій слідчому судді скарзі заявники, просять поновити пропущений строк звернення зі скаргою, вказуючи, що вони дізнались про те, що відомості за їх заявами про кримінальні правопорушення не були внесені до ЄРДР лише після отримання повідомлення щодо цього з прокуратури 17.08.2020 року, натомість вони відповідно до вимог закону не були зобов`язані з`ясовувати це у прокурора та слідчого, а на противагу цьому слідчий та прокурор були зобов`язані внести відповідні відомості про кримінальні правопорушення, на що заявники, в свою чергу, мали право розраховувати.

Слідчий суддя не вважає, що вказані обставини свідчать про поважність такого тривалого пропуску визначеного законом десятиденного строку на оскарження бездіяльності слідчого та прокурора, оскільки граничні дати, в межах яких скаржники могли оскаржити таку бездіяльність до слідчого судді вказані вище, натомість скаржник ОСОБА_2 пропустив такий строк більш ніж на два місяці, а скаржник ОСОБА_3 більш ніж на десять днів, тобто на вдвічі більший строк, ніж визначений законом.

Натомість, як вказувалось вище, строк оскарження бездіяльності відраховується з часу допущення такої бездіяльності, а не з часу, коли про таку бездіяльність довідався скаржник.

Крім того, дійсно заявники не були зобов`язані з`ясовувати у слідчого та прокурора про долю поданих ними заяв про кримінальне правопорушення, а, отже, і подальше з`ясування ними такої долі поданих заяв жодним чином на поважність пропуску строків оскарження не впливає. Натомість заявники після спливу 24 годин з моменту подання ними особисто заяв про кримінальні правопорушення в межах визначеного ст. 304 КПК України десятиденного строку без звернення до слідчого чи прокурора щодо з`ясування результатів розгляду їх заяв - могли та мали право звернутись одразу і безпосередньо до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і щодо цього слідчому судді не надано доказів щодо наявності обставини, які б об`єктивно унеможливлювали звернення заявників зі скаргою безпосередньо до слідчого судді в межах десятиденного строку після завершення 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення.

За такого, пропуск заявником визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України строку на оскарження бездіяльності слідчого та прокурора за відсутності поважних причин, які б об`єктивно унеможливлювали звернення зі скаргою до слідчого судді, не дає слідчому судді достатніх підстав для поновлення пропущеного протягом тривалого часу строку звернення зі скаргою та відкрити провадження за такою скаргою і однозначно зобов`язує слідчого суддю відповідно до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України повернути скаргу особі, яка її подала.

Крім того, з тексту скарги слідує, що вона подана одночасно двома заявниками та їх представником та стосується бездіяльності одразу кількох процесуальних учасників кримінального провадження (слідчого та прокурора) і стосується одразу двох самостійно поданих різними заявниками заяв про кримінальні правопорушення, вчинені окремо відносно кожного із заявників, що ст. 303 КПК України не передбачає, оскільки кожна така заява про кримінальне правопорушення передбачає початок окремого кримінального провадження, які в подальшому можуть бути об`єднані лише за рішенням суб`єкта та за підстав, визначених ст. 217 КПК України.

Всупереч цьому скарга кількох осіб щодо бездіяльності кількох суб`єктів щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за кількома окремими заявами, не містить окремих конкретних вимог щодо кожної з них.

Натомість на даному етапі відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України оскаржити таку бездіяльність може заявник або його представник, але тільки щодо поданої ним заяви, отже заявник ОСОБА_2 не може оскаржити бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нерозгляду поданої іншим заявником ( ОСОБА_3 ) заяви про кримінальне правопорушення, рівно як і заявник ОСОБА_3 не може оскаржити бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нерозгляду поданої іншим заявником ( ОСОБА_2 ) заяви про кримінальне правопорушення.

При цьому, п. 1 ч.2 ст. 304 КПК України передбачає, що скарга також повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

За комплексу описаних вище обставин скарга має бути повернута особам, які її подали.

На підставі викладеного та керуючись статтями 303-304 КПК України слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути особам, які її подали, у зв`язку з пропуском строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України, та відсутністю підстав для його поновлення та у зв`язку з тим, що скарга подана у відповідних частинах особами, які не мають права подавати відповідну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя