Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/5/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.01.2021 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
особи, на майно якої накладено арешт, - ОСОБА_8 ,
слідчого ОСОБА_9 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому, в

апеляційному порядку, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах особи, на майно якої накладається арешт, ОСОБА_8 , ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 грудня 2020 року /у межах кримінального провадження № 0000144 від 17.09.2020 року/ про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешт майна.

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах особи, на майно якої накладається арешт, ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді місцевого суду із клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження за № 0000144 від 17.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» з номером кузова № НОМЕР_1 VIN-код № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання захисту, в ухвалі зазначено, що для огляду судом слідчим надано матеріали кримінального провадження № 0000144 від 17.09.2020 року, із яких убачається, що потерпілий, свідки, зібрані письмові докази підтверджують факт події 16 вересня 2020 року в с. Червоновершка Компаніївського району Кіровградської області, де фігурував автомобіль коричневого кольору «VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_2 , з якого здійснювались постріли в потерпілого ОСОБА_10 . При матеріалах наявний лист слідчого директору Кіровоградського НДЕКЦ МВС щодо залучення експерта в галузі біології та дактилоскопічних досліджень для проведення огляду автомобіля, розташованого на території спеціального майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області, що у подальшому буде необхідним для проведення дактилоскопічної та біологічної експертиз у кримінальному провадженні. На даний час існує відповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям ст. 98 КПК України, потреба у подальшому застосуванні арешту не відпала, втручання у права володільця майна виправдане потребами досудового розслідування, арешт є обґрунтованим.

В апеляційній скарзі адвокат в інтересах особи, на майно якої накладається арешт, просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт на майно (автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» з номером кузова № НОМЕР_1 VIN-код № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ).

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Арешт майна у даному кримінальному провадженні є процесуально не виправданим.

Не наведено критеріїв, визначених ст. 98 КПК України, яким арештований автомобіль відповідає.

Досудове розслідування здійснюється з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, об`єктом якого є громадський порядок, може виступати здоров`я особи, громадська безпека, авторитет органів державної влади, проте, зважаючи на вказане, мотивація арешту автомобіля «Фольксваген Таурег» - відсутня.

Не встановлено, який саме транспортний засіб був на місці вчинення кримінального правопорушення, і чому у подальшому вибір пав саме на арештований автомобіль.

При цьому, жодній особі не повідомлено про підозру.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 та особи, на майно якої накладено арешт, ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку обвинувачення про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Апеляційним судом, у даному випадку, приймається до апеляційного перегляду за апеляційною скаргою ухвала слідчого судді, не зважаючи на те, що можливість її оскарження в апеляційному порядку прямо не передбачена ст. 309 КПК України, оскільки, станом на теперішній час, внаслідок дослідження матеріалів, виявлено порушення органом досудового розслідування вимог Конституції України, кримінального процесуального закону України, що призводить до порушення та утиснення прав особи.
Тож, приймаючи дану апеляційну скаргу в провадження, суд апеляційної інстанції, насамперед, керується наступними нормами закону.
Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, зокрема, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Як регламентовано положеннями статті 7 Кримінального процесуального кодексу України, п. п. 1), 17) ч. 1, - зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до ст. 9 КПК України - у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Стаття 19 Конституції України визначає: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Стаття 41 Конституції України регламентує право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності , а також визначає: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Конституційним Судом України висловлено позицію: право власності не є абсолютним, тобто може бути обмежене, однак втручання у це право може здійснюватися лише на підставі закону з дотриманням принципу юридичної визначеності та принципу пропорційності, який вимагає досягнення розумного співвідношення між інтересами особи та суспільства. При обмеженні права власності в інтересах суспільства пропорційними можуть вважатися такі заходи, які є менш обтяжливими для прав і свобод приватних осіб з-поміж усіх доступних для застосування заходів.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Держава може вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів

Разом з тим обмеження права власності, на думку Європейського суду, повинні розглядатися виключно на підставі загального принципу про те, що кожен має право безперешкодно користуватися своїм майном, а не крізь призму обмежень права власності.

Тому обмеження права власності повинні розглядатися як вимушені заходи, які держава не обов`язково повинна застосовувати.

Порушення ст. 1 Першого протоколу матиме місце також і у випадку, коли наявна непропорційність між тягарем, який довелося понести приватній особі, і переслідуваними цілями інтересів суспільства.

Будь-яке втручання державного органу у права осіб повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого Протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, пункти 69, 73, серія А № 52).
У рішеннях Європейського суду з прав людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції, має забезпечити «справедливу рівність» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

У випадках, коли йдеться про обмеження тих чи інших прав і свобод, Європейський суд завжди звертає увагу на низку параметрів, яким повинні відповідати застосовані державою заходи щодо конкретних прав (наявність правових підстав для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством; обумовленість обмеження легітимною метою; пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, яку держава намагалася досягти, запровадивши відповідне обмеження).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Арешт майна, у відповідності до положень ст. 131 КПК України, є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, що допускаються виключно у разі доведення прокурором ряду обставин: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, серед іншого, повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено матеріалами клопотання, у провадженні СВ Компаніївського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 17 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Як встановлено досудовим розслідуванням: 16.09.2020 року, ОСОБА_10 перебував разом з друзями біля магазину "Крамниця" в с. Червоновершка, Компаніївського району, Кіровоградської області, де вживали спиртні напої.
В подальшому під час розпиття спиртних напоїв до них приєднався чоловік, який працює охоронником водойми (ставу) розташованого в с. Червоновершка, з яким в подальшому у присутніх виникла сварка. Після чого чоловік пішов у невідомому напрямку.

Через деякий час до місця де відпочивала компанія ОСОБА_10 під?їхав автомобіль схожий на автомобіль марки «Фольксваген Таурег» темного кольору, з якого вийшло троє чоловіків, які підійшовши до компанії ОСОБА_10 , вчинили сварку з останніми, яка переросла в бійку, в ході якої невідома особа, перебуваючи в салоні автомобіля, з рушниці здійснила три постріли, в результаті чого ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення м?яких тканин лівого плеча.

У подальшому, в ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22.09. 2020 року, проведено обшуки за адресою: АДРЕСА_1 , а також автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» з номером кузова № НОМЕР_1 VIN-код № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В ході обшуків виявлено і вилучено: вказаний транспортний засіб, в салоні якого паспорти громадянина України двох осіб, двоствольну рушницю, дозвіл на зброю, футляр з двома дульними звуженнями, оптичний приціл та гумовий кийок.

Постановою начальника СВ Компаніївського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 від 23.09.2020 року виявлені та вилучені речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні та передані на зберігання до спеціально відведених для цього місць.

Зокрема, автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» з номером кузова № НОМЕР_1 VIN- код № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнаний речовим доказом та переданий на зберігання до спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області.

Встановлено, що даний автомобіль належить ОСОБА_8 (володілець майна).

Судами першої та апеляційної інстанцій (ухвали від 24 вересня 2020 року та від 20 жовтня 2020 року відповідно) встановлено відповідність означеного майна критеріям ст. 98 КПК України, що вказане вище майно має відношення до кримінального провадження, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (вказане безпосередньо мотивовано в ухвалах).
Тож, ухвалою слідчого судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2020 року на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» з номером кузова № НОМЕР_1 VIN- код № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 накладено арешт, суд апеляційної інстанції судове рішення місцевого суду, за наслідками апеляційного перегляду, залишив без змін.

Проте зауважується наступне.

Станом на сьогоднішній день достатніх і вагомих підстав для подальшого втручання у права власника майна, в тому числі для обмеження чи позбавлення права власності, органами досудового розслідування не наведено, судом не віднайдено: не доведено, що потреби досудового розслідування наразі виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи; що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертались із клопотанням.

Однією з вагомих підстав арешту означеного майна стала потреба проведення ряду слідчих дій у кримінальному провадженні, про що слідчий та прокурор зазначали у клопотанні про арешт майна, зокрема: необхідність призначення проведення судових експертиз арештованого автомобіля, що виправдовує таке втручання у права та інтереси власника майна.
Однак, як встановлено наразі колегією суддів більш ніж як протягом трьох місяців щодо арештованого автомобіля не проводиться жодних слідчих дій, не призначались та не проведені експертизи, зокрема про що й ставилось питання обвинуваченням в клопотанні про арешт майна.

У кримінальному провадженні не пред`явлено підозри будь-якій особі, разом із тим й не встановлено причетності особи, арешт на майно якої накладено, володільця цього майна ( ОСОБА_8 ), до даного кримінального правопорушення.

Тож, беручи до уваги зазначене вище, оскільки потреби, за яких обвинувачення зверталось із клопотанням про арешт майна (автомобіля) не реалізовуються протягом тривалого часу, слідчі дії з арештованим майном не проводяться, майно лише зберігається у визначеному для цього місці, при цьому майно вилучено у третьої особи ( ОСОБА_8 , яка не є підозрюваною), належне їй на праві власності, законним володільцем якого вона є, і при цьому станом на теперішній час яка безпідставно обмежена у своїх правах, колегія суддів вважає, що подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження відповідає вимогам та положенням кримінального процесуального закону України, Конвенції, практиці Європейського суду, що їх наведено вище за текстом.

Згідно із положеннями ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відтак, колегія суддів вважає за необхідне скасувати арешт майна (автомобіля), задовольняючи апеляційну скаргу та клопотання адвоката.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката особи, на майно якої накладається арешт, ОСОБА_8 ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 грудня 2020 року /у межах кримінального провадження № 0000144 від 17.09.2020 року/ про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешт майна, скасувати.
Клопотання адвоката ОСОБА_7 , представника особи, на майно якої накладається арешт, ОСОБА_8 , про скасування арешту майна (автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» з номером кузова № НОМЕР_1 VIN-код № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ) задовольнити.
Скасувати арешт майна: автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» з номером кузова № НОМЕР_1 VIN-код № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .
Автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» з номером кузова № НОМЕР_1 VIN-код № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 повернути володільцю цього майна ОСОБА_8 .
Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4