Справа № 397/1095/20
н/п : 1-кп/397/39/21
В И Р О К
Іменем України

10.02.2021 . Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.07.2020 за № 0000301, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, який не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює завгоспом у благодійній організації «Проміння» (будинок пристарілих), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме вбивство через необережність.

Так, у період з 11.07.2020 по 12.07.2020 ОСОБА_3 перебував у квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 де вживав спиртні спільно з ОСОБА_6 та знайомою ОСОБА_7

12.07.2020 приблизно о 14:00 год. між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, не бажаючи настання смерті особи, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, скориставшись фізичною перевагою над останньою, знаючи про те, що ОСОБА_6 являється інвалідом ІІІ-ї групи та має вади правого ока, наніс два удари долонею правої руки по обличчю ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_3 підійшов з-заду ОСОБА_6 , обхватив її обома руками та знаючи, що у ОСОБА_6 проблеми із ногами через стан здоров`я, підняв ОСОБА_6 з стільця. Не втримавши рівновагу, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 впали на підлогу. При цьому ОСОБА_6 впала правою частиною голови та тулубу.
Після цього ОСОБА_3 підвівся та знаючи, що власними силами не зможе підняти ОСОБА_6 взяв останню за обидві руки. Коли остання майже підвелась, ОСОБА_3 , не передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був та міг їх передбачати, не попросив допомоги ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_6 сиділа на підлозі, яка має кахельне покриття, діючи із необережності, відпустив руки останньої, в результаті чого ОСОБА_6 впала на підлогу, при цьому вдарившись потиличною частиною голови об тверду поверхню бетонної підлоги.
У результаті протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_6 відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 57 від 04.08.2020, отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно - мозкової травми: крововиливів під тверду мозкову оболонку в ділянці правих лобної, тім`яної часток, під павутинну оболонку в ділянці правої і лівої лобних часток на полюсах з переходом на нижні поверхні плямистого та обмежено - дифузного характеру, крововиливів м`якої тканини голови в тім`яно-скроневій ділянці зліва, в тім`яно-скроневій ділянці зправа, в тім`яно-скроневій ділянці по середній лінії вище потиличного бугра, синців в правій параорбітальній ділянці.
Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок закритої черепно - мозкової травми з крововиливами під тверду і павутинну мозкові оболонки, ускладнившись набряком головного мозку, яка є в прямому причинному зв`язку з настанням смерті та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся та пояснив, що 12.07.2020 о 14.00 год. перебував за місцем проживання ОСОБА_6 , де разом з останньою та ОСОБА_7 вживали спиртні напої. Під час цього його почали ображати нецензурною лайкою та він завдав два удари долонею по обличчю ОСОБА_6 . Після цього він підняв ОСОБА_6 із стільця та не втримавши рівновагу впали на підлогу. У подальшому ОСОБА_6 підвелася та сіла, він запропонував їй допомогу, у тому числі і викликати медичну допомогу, на що остання відмовилася і він пішов додому. На наступний день він розмовляв по телефону з ОСОБА_6 . Цивільний позов визнав частково, суму моральної шкоди просив визначити на розсуд суду, але із сумою 100000 грн. не погодився.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Оскільки, ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнає провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його відношення до вчиненого ним кримінального правопорушення.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв?язку з цим, суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесене до категорії нетяжкого злочину.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_3 працює, де характеризується позитивно, має на утриманні одну неповнолітню дитину, постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено (матеріали провадження не містять доказів вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, як зазначено в обвинувальному акті).

Відповідно до висновку органу пробації щодо обвинуваченого результати оцінки правопорушника ОСОБА_3 показали середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, яке буде справедливим та необхідним у даному випадку, а також відповідатиме меті покарання та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Проте, враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання та на утриманні неповнолітню дитину, працює, раніше не судимий, висновок органу пробації, а тому суд приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку і з встановленням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Так, потерпілий просить стягнути на свою користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 100000,00 грн. посилаючись на обставини, викладені у позові (йому та його сім`ї спричинені моральні, душевні страждання у зв`язку з вбивством його рідної сестри, після чого змінився його спосіб життя, у зв`язку із передчасною смертю рідної сестри, яка залишилася у нього одна після смерті матері, він відчуває глибокі моральні страждання; після смерті сестри у неї залишився неповнолітній син, якого він повинен підтримувати.
Суд погоджується з твердженнями потерпілого, що внаслідок вчиненого обвинуваченим злочину, останній переніс і на даний час продовжує переносити моральні страждання, порушився звичний для нього уклад життя.

Тому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, суд вважає, що розмір моральної шкоди слід стягнути частково, у сумі 30000,00 грн. На думку суду, така сума моральної шкоди відповідає характеру та обсягу перенесених потерпілим моральних страждань внаслідок вчиненого обвинуваченим злочину стосовно його рідної сестри, а також відповідає критеріям розумності та справедливості.

Таким чином, цивільний позов підлягає задоволенню частково.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строки якого на даний час закінчилися і судом не продовжувалися у зв`язку з відсутністю відповідних клопотань, тому підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 100, 129, 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 10.02.2021.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000 (тридцять тисяч) гривень.

Речовий доказ: паперовий згорток, в якому знаходяться зрізи нігтів з обох рук ОСОБА_6 , переданий до камери зберігання речових доказів при Олександрівському ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_____________20___ набрало законної сили.

Оригінал судового рішення знаходиться у матеріалах справи №397/1095/20.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ______________________ ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»_____________20___ .