УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2017, у кримінальному провадженні №0000024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2017, у кримінальному провадженні №0000024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України.

Своє клопотання представник заявника обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2017, у кримінальному провадженні №0000024, накладено арешт на грошові кошти, вилучені 30.07.2017 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в національній валюті в загальній кількості 150 569 (сто п`ятдесят тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень; грошові кошти в іноземній валюті в загальній кількості 2 230 (дві тисячі двісті тридцять) доларів США; грошові кошти в іноземній валюті в загальній кількості 50 (п`ятдесят) Євро; грошові кошти в іноземній валюті в загальній кількості 100 (сто) Швейцарських франків, яке на праві власності належить ОСОБА_4 .

Однак, на думку заявника, арешт на вищевказане майно було накладено необґрунтовано, з огляду на те, що при проведенні обшуку було вилучено речі, документи та грошові кошти, що стосуються лише діяльності ФОП ОСОБА_4 , і жодним чином не можуть бути використані як доказ будь-яких господарських операцій вищезазначених юридичних осіб, оскільки жодного відношення до вказаних в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку юридичних осіб (як директор чи засновник) ОСОБА_4 не має і об`єктивно мати не може, оскільки здійснює свою господарську діяльність, як фізична особа- підприємець.

Також заявник зазначає, що вилучені грошові кошти не могли містити ознаки того, що вони були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з огляду на те, що ФОП ОСОБА_4 надає послуги з ремонту автомобільного транспорту, регулярно отримує виплати від страхових компаній за ремонт застрахованого автомобільного транспорту. Так платіжними дорученнями від 15.06.2017 та 16.06.2017 ФОП ОСОБА_5 отримав на свій рахунок від страхової компанії «Княжа» по 113 922, 79 грн. по кожному платіжному дорученню, а відповідно до меморіального ордеру від 19.06.2017 зняв з власного рахунку готівкові кошти у розмірі 214 200, 00 грн.

Крім того, заявник звертає увагу, що ФОП ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не фігурує, йому не повідомлено про підозру, клопотання про арешт грошових коштів, вилучених у нього під час обшуку, подане в межах кримінального провадження, в якому відомості щодо нього до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено.

На підставі наведеного, заявник вважає, що арешт накладений на грошові кошти ОСОБА_4 підлягає скасуванню.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі.

Разом з тим, адвокат ОСОБА_3 просив долучити до справи відповідні матеріали, зокрема на підтвердження належності вилучених грошових коштів ОСОБА_4 .

Уповноважений слідчий та прокурор у кримінальному провадженні №0000024, в судове засідання на неодноразові виклики не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлені завчасно та належним чином. Додаткових пояснень, заяв та клопотання до суду не направляли. При цьому, на неодноразові запити матеріали кримінального провадження №0000024 слідчому судді не надано.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, вислухавши думку адвоката ОСОБА_3 , вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ОВПП ДФСрозслідується кримінальне провадження №0000024 від 22 липня 2017 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року було накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 30.07.2017 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на грошові кошти в національній валюті в загальній кількості 150 569 (сто п`ятдесят тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень; грошові кошти в іноземній валюті в загальній кількості 2 230 (дві тисячі двісті тридцять) доларів США; грошові кошти в іноземній валюті в загальній кількості 50 (п`ятдесят) Євро; грошові кошти в іноземній валюті в загальній кількості 100 (сто) Швейцарських франків.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на грошові кошти накладався з огляду на те, що вилучені речі підпадають під ознаки ст.98 КПК України, тобто мають ознаки речових доказів.

Проте, для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий або прокурор, повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

В той же час, дослідивши матеріали, слідчий суддя не знайшов обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що грошові кошти, які 30.07.2017 були вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, слідчим суддею не отримано даних на підтвердження того, що вказані речі відповідають критеріям ст.98 КПК України.

Водночас, слідчий на неодноразові виклики суду не з`явився, додаткові докази чи документи, які б свідчили про те, що вказані грошові кошти були набуті злочинним шляхом, в результаті вчинення кримінального правопорушення чи мають відношення до кримінального провадження №0000024, слідчому судді не надав.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, слід звернути увагу й на те, що представником заявника до матеріалів клопотання долучено документи на підтвердження законності походження грошових коштів ОСОБА_4 , а саме копії платіжних доручень, меморіального ордеру.

Крім того, представником заявника зазначено про те, що станом на день розгляду вказаного клопотання, жодних слідчих дій щодо ОСОБА_4 не проводилось, відносно нього не приймалось рішень щодо процесуального статусу, що не було спростовано слідчим у судовому засіданні, з огляду на його відсутність.

Також, слідчому судді не надано і доказів, які б свідчили про наявність незаконної кримінально-караної діяльності ОСОБА_4 з іншими особами, чи щодо оголошення про підозру будь-кому з осіб, здійснення будь-яких процесуальних дій тощо, що могло б свідчити про необхідність збереження арешту з метою конфіскації майна чи відшкодування завданої шкоди, спеціальної конфіскації.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСі" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду не надано, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

А тому, аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також не доведеність факту використання вилучених в ході обшуку 30.07.2017 грошових коштів, як доказу у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту вказаних грошових коштів, які були виявлені та вилучені в ході обшуку 30.07.2017, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами, доданими до клопотання, та представником заявника адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні. Крім того, слідчому судді не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_4 належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки представником власника майна доведено, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2017, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2017, в рамках кримінального провадження №0000024, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2017, у кримінальному провадженні №0000024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2017, у кримінальному провадженні №0000024, на майно, вилучене 30.07.2017 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-грошові кошти в національній валюті в загальній кількості 150 569 (сто п`ятдесят тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень;
-грошові кошти в іноземній валюті в загальній кількості 2 230 (дві тисячі двісті тридцять) доларів США;
-грошові кошти в іноземній валюті в загальній кількості 50 (п`ятдесят) Євро;
-грошові кошти в іноземній валюті в загальній кількості 100 (сто) Швейцарських франків.
яке на праві власності належить ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголосити 09 грудня 2020 року о 08 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1