Справа № 536/825/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0000392, які надійшли з Кременчуцької місцевої прокуратури з обвинувальним актом, щодо обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольгіно Полтавського району Омської області, Російська федерація, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, працюючого охоронцем в Лабораторному центрі в м. Світловодськ Кіровоградської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Наказом начальника ГУНП в Полтавській області №326о/с від 28.07.2017 року «По особовому складу» підполковника поліції ОСОБА_6 призначено на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції (СРПП) №4 Кременчуцького районного відділення поліції КВП ГУНП в Полтавській області, з 28.07.2017 року.
18 травня 2020 року, приблизно 09 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував на робочому місці в Кременчуцькому РВП КВП ГУ НП в Полтавській області, що за адресою: м. Кременчук, пр. Свободи, 166 та, згідно своїх функціональних обов`язків, від оперативного чергового Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області отримав для розгляду матеріали ЖЄО №2286 від 17.05.2020, складених за фактом адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, вчиненого гр. ОСОБА_4 та тимчасового затримання незареєстрованого транспортного засобу - мопеду «Honda Dio-27».
Після отримання матеріалів ЖЄО №2286 ОСОБА_6 направився до свого службового кабінету, куди також з метою дізнатись долю вилученого майна прийшов ОСОБА_4 . В ході розмови ОСОБА_6 було роз`яснено ОСОБА_4 порядок вилучення майна, після чого останній залишив службовий кабінет.
В подальшому, 18.05.2020 року, близько 15 години у ОСОБА_4 , який у вказаний час перебував у дворі адміністративної будівлі Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію та надання неправомірної вигоди ОСОБА_6 , який згідно примітки до ст.364 КК України являється службовою особою, за вчинення дій, з використанням службового становища, стосовно повернення ОСОБА_4 , вилученого у нього мопеда.
Реалізовуючи свій злочинний намір, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 діючи умисно, дочекався ОСОБА_6 та в дворі адміністративної будівлі Кременчуцького РВП в усній формі запропонував останньому надання неправомірної вигоди у розмірі 1000 грн.
Начальник СРПП №4 Кременчуцького РВП КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від прийняття пропозиції та отримання неправомірної вигоди в розмірі 1000 гривень відмовився, при цьому роз`яснив ОСОБА_4 про необхідність проведення перевірки та підтвердження права власності останнього на вилучений мопед. Проте, ОСОБА_4 наполягав на наданні неправомірної вигоди, в зв`язку з чим ОСОБА_6 вказав ОСОБА_4 на необхідність проведення зустрічі в інший день, після чого негайно в межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції», вжив невідкладних заходів, щодо попередження, своєчасного виявлення злочину, шляхом подання та реєстрації рапорту про виявлення кримінального правопорушення.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 , 21.05.2020 року, близько 16 години, за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , прибув на АЗС «ВУБ», що по вул. Центральна, 2-А в с. Білецьківка Кременчуцького району, де під час зустрічі з останнім, під час розмови, умисно, надав ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 1000 грн., після чого відразу був викритий працівниками поліції.
20 червня 2020 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468, 469, 472 КПК України та згідно до умов якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.369 КК України, сторонами погоджено покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.
На підставі ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, а саме конфіскувати в дохід держави предмет вчинення злочину грошові кошти в сумі 1000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі, та пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним та просить суд затвердити угоду.
Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження даної угоди.
Прокурор в судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Суд, заслухавши думки прокурора, захисника обвинуваченого та обвинуваченого, та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, доходить таких висновків.

Згідно ч.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості

Згідно ч.2, 5, ст.469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості може бути за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, та може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, 6 ст. 474 КПК України та укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 .
Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 373, 468-470, 472-476 КПК України, ч.1 ст.369 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 червня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000392.
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.
На підставі ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, а саме конфіскувати в дохід держави предмет вчинення злочину грошові кошти в сумі 1000 гривень.
Речовий доказ:

- Honda Dio-27 без д.н.з. повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1