Справа № 643/584/21
Провадження № 1-кп/643/834/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 року Московський районний м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
провівши в залі Московського районного суду м. Харкова відкрите підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003367 від 29 червня 2020 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 10 жовтня 2017 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до шрафу у розмірі 850,00 грн.; 17 лютого 2020 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1700,00 грн., який сплачено в повному обсязі, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично перебуваючого в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

УСТАНОВИВ:

18 січня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України. Також зазначила, що справа підсудна Московському районному суду м. Харкова, а підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акта відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні не заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з огляду на таке.
Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні. У зв`язку з цим суд доходить висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом до судового розгляду.
Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
Кримінальне провадження підсудне Московському районному суду м. Харкова, підстав для його закриття або зупинення немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, відтак провадження може бути призначене до судового розгляду.
Також, у підготовчому судовому засіданні захисноком обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання, відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України.
Щодо клопотання захисника ОСОБА_5 про витребування документів, суд зазначає таке.
У підготовчому судовому засіданні під час вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про витребування у держателя «Офісу генеральної прокуратури» повні відомості із ЄРДР по кримінальному провадженню за № 0003367 від 29 червня 2020 року.
В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження, під час ознайомлення з матеріалами справи, він поставив під сумнів прийняті процесуальні рішення щодо перекваліфікації кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України, через порушення процесуальних строків внесення таких відомостей до ЄРДР, що дає стороні захисту обґрунтовані підстави вважати про порушення вимог КПК, щодо вчинення таких дій. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення зазначеного клопотання, оскільки усі необхідні відомості містять матеріали кримінального провадження, у тому числі відповідні витяги з ЄРДР.
Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, встановив таке.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд, зокрема, розглядає клопотання учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів.
Відповідно до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань (далі Реєстр), порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора 30 червня 2020 року № 298, Реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України з метою забезпечення: реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі; інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів.
Згідно п. 4, 5 розділу 1 Положення 4. Держателем Реєстру є Офіс Генерального прокурора (далі Держатель). Держатель здійснює, зокрема виконання функцій адміністратора Реєстру (технічне і технологічне створення та супроводження програмного забезпечення Реєстру, його адміністрування та моніторинг використання інформації, зберігання та захист даних Реєстру, контроль права доступу тощо).
Розділом 4 Положення передбачено порядок надання відомостей з Реєстру, зокрема пунктами 1, 2, 5 вказаного розділу передбачено, що відомості з Реєстру надаються у вигляді витягу в порядку, встановленому КПК України, за формою згідно з додатком 6 до цього Положення. Витяг з Реєстру згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування. Надання витягу з Реєстру на всіх стадіях кримінального провадження, а також копії інформації, яка міститься у Реєстрі, у конкретному кримінальному провадженні до закінчення досудового розслідування здійснюється Реєстраторами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у ньому.
Отже, судом встановлено, що діючим Положенням не передбачено іншого порядку надання відомостей з Реєстру, як тільки через формування витягу із зазначенням інформації, передбаченої розділом 4 Положення.
Крім цього, в матеріалах кримінального провадження справи міститься реєстр матеріалів досудового розслідування, який містить проведені під час досудового розслідування слідчі/процесуальні дії з вказанням дати та часу їх проведення; прийняті в ході досудового розслідування основні процесуальні рішення з вказанням дати їх прийняття тощо, що дає можливість стороні захисту здійснити порівняння прийнятих рішень на досудовому розслідуванні з матеріалами, які їм були відкриті в порядку ст. 290 КПК України. Витребування вказаних відомостей з метою майбутньої оцінки доказів щодо їх допустимості, які суду на цій стадії ще не надані та, як наслідок, не досліджені судом, в тому числі на предмет наявності чи відсутності обставин, якими обґрунтоване клопотання, є передчасним.
Також суд зазначає, що неналежне ведення ЄРДР не може спростовувати або підтверджувати належність та допустимість всього об`єму доказів у кримінальному провадженні.
Відтак, суд доходить висновку про відмову у задоволенні зазначеного клопотання.
Щодо клопотання захисника ОСОБА_5 про виклик певних осіб до суду для допиту, суд зазначає таке.
У підготовчому судовому засіданні під час вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, а саме: інспектора УПП в Харківській області ОСОБА_6 (жетон № 168912); оперуповноваженого ВКР Московського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 ; слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 ; слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 .
В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що вказані особи володіють інформацією про обставин кримінального провадження, проведення процесуальних та слідчих дій. Також, захисник зазначив, що причини допиту ОСОБА_7 пов`язані з проведенням НСРД, проте розкривати значення його свідчень для розгляду цього кримінального провадження надавати відмовився, посилаючись на обрану тактику захисту. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення зазначеного клопотання, оскільки захисником не визначено процесуального статусу таких осіб, а їхні свідчення не можуть мати значення для розгляду цього кримінального провадження, а також апелюючи на вимоги ч. 11 ст. 290 КПК України.
Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, встановив таке.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд, зокрема, розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів, зокрема шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.
З Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003367 від 29 червня 2020 року, із зазначеного стороною захисту списку осіб, під час досудового розслідування були допитані ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
При цьому, інші особи, зазначені у клопотанні стороною захисту, під час досудового розслідування не допитувались та, як слідує з зазначеного Реєстру, їх допит стороною захисту не ініціювався.
Відтак, виходячи зі змісту п. 3, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо рівності перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, на підставі ч. 11, 12 ст. 290 КПК України, суд доходить висновку про необґрунтованість клопотання захисника.
Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити стороні захисту, що відмова в задоволенні клопотання, не позбавляє можливості повторно звернутись з цим клопотанням, після належного відкриття прокурору матеріалів, у тому числі додаткових, отриманих до або під час судового розгляду.
Крім цього, прокурор у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені при обранні запобіжного заходу та які продовжують існувати.
Сторона захисту заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на більш м`який, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України, прокурорм не доведені, а обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, оскільки проживає зі своєю матір`ю, цивільною дружиною та повнолітнім сином, має достатній постійний заробіток, а також потребує лікування.
Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, встановив таке.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова 30 листопада 2020 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено суму застави у розмірі 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Частиною 3 ст. 315 КПК України, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у скоєнні вказаного злочину (за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна); вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи; наявність судимостей.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки така обставина свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.
При цьому, суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує (позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна), не є безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, беручи до уваги суворість передбаченого покарання за інкримінований злочин, що є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд враховує, що судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не завершено, та з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна. Крім цього, вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2020 року засуджений до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а менш ніж за пів року після ухвалення вироку вчинив дане кримінальне правопорушення, яке, як і попередній злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.
Під час розгляду клопотання прокурора судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, враховуючи, в тому числі, і строки перебування під вартою.
Однак, на теперішній час існування ризиків, що стали підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу продовжують мати місце та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, що мають вагоме значення для вирішення цього питання, суд доходить висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим і продовжує ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Крім цього, посилання захисника обвинуваченого на той факт, що ОСОБА_4 потребує лікування стороною захисту не підтверджено відповідними ліккарськими висновками та/або довідками, а посилання на проживання обвинуваченого зі своєю цивільною дружиною та повнолітнім, зі слів сторони захисту, сином, не може свідчити про наявність міцних соціальних зв`язків, оскільки такі обставини існували й на момент вчинення попереднього злочину та не вплинули на дії обвинуваченого, які є предметом розгляду цього кримінального провадження.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником на його користь, проте в цьому конкретному випадку суд вважає, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі.
Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ризики, які були враховані при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а тому менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.
Зважаючи, що 28 січня 2021 року о 12.00 годині спливає строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та неможливості до значеної дати завершити судовий розгляд, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити дію існуючого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 21 березня 2021 року включно.
Керуючись ст. 107, 110, 205, 314 - 316, 369 372, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003367 від 29 червня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі Московського районного суду м. Харкова на 28 січня 2021 року о 13.00 год.
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту та витребування певних речей чи документів.
Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком до 21 березня 2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Роз`яснити, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1