Справа № 357/4214/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.08.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості судовій справі (кримінальне провадження №0001448) за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, має сім`ю без реєстрації шлюбу, не працюючого, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в:
Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 (далі по тексту Перелік), тобто і «амфетаміну», включеного до «Списку №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці II» вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Однак, 08.04.2020, близько 17.00 год. ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону населення, всупереч вищевказаних положень Закону, поряд з гаражним приміщенням, що неподалік будинку №99, що по вул. Шевченка в м. Біла Церква, Київської області на землі незаконно, придбав-знайшов, пакунок з фольги, в якому знаходилась порошкоподібна речовина, білого кольору, яка містить в собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Маючи в минулому досвід вживання психотропних речовин, в тому числі амфетаміну, ОСОБА_4 визначив за зовнішнім виглядом, що вказана речовина є психотропною, після чого помістив до кишені штанів та залишив при собі, тобто незаконно зберігав вказану психотропну речовину для власного вживання без мети збуту.

Того ж дня, близько 17.20 год. ОСОБА_4 , проходячи поблизу будинку № 98 по вулиці Шолом Алейхема в м. Біла Церква Київської області, був зупинений працівниками поліції на предмет перевірки зберігання заборонених в обігу предметів. У подальшому, під час особистого обшуку, в присутності понятих, у ОСОБА_4 виявлено та вилучено з лівої кишені джинсових штанів згорток фольги, в якій знаходилась порошкоподібна речовина, білого кольору, яка містить в собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 10,713 г, що є великим розміром, яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 29 квітня 2020 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, вчинене у великих розмірах.
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді 3 (трьох) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до нетяжкого злочину, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 52, 63 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд також визнає зазначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання обставини вчинення злочину, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також виходить з положень ч. 3 ст. 5 КК України відповідно до якої Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 попередження вчинення ним та іншими нових кримінальних правопорушень, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі волі, яке передбачено в санкціях ч. 2 статті 309 КК України як в редакції Закону від 15.04.2008 року, так і в редакції Закону від 22.11.2018 року.

Враховуючи, що санкція ч. 2 ст. 309 КК України в редакції Закону від 22.11.2018 року передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі строком до трьох років, а санкція ч. 2 ст. 309 КК України в редакції Закону від 15.04.2008 року яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років суд при призначенні покарання застосовує санкцію ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону від 22.11.2018 року, яка передбачає більш м`який розмір покарання у виді позбавлення волі.

Матеріальну та моральну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 29 квітня 2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання:
- за ч.2 ст.309 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.

Речові докази по справі: вологу порошкоподібну речову, обіг якої обмежено амфетамін, що знаходиться у спец. пакеті №0009288, що зберігається в камері схову речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1