У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1792/17

№ 1-кс/183/1621/20

19 листопада 2020 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 18.12.2012 року до ЄРДР за № 0000585, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що 14 травня 2003 року приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через огорожу проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 . Після чого шляхом розбиття вікна проник до будинку за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 180 доларів США, еквівалентом 959 гривень 40 копійок, які належать ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 959 гривень 40 копійок.

За вказаним фактом вчинення кримінального правопорушення 26 січня 2004 року слідчим Новомосковського МВ ГУМВС відкрито кримінальну справу № 33041053.

Крім того, 04 грудня 2003 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «Шевський» за адресою: вул. Шевська м. Новомосковська, побачив залишений без нагляду велосипед марки «Україна», власником якого є ОСОБА_7 , та у нього виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 04 грудня 2003 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед марки «України», вартістю 230 гривень, який належить ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 230 гривень.

За вказаним фактом вчинення кримінального правопорушення 23 січня 2004 року слідчим Новомосковського МВ ГУМВС відкрито кримінальну справу № 33041046.

Крім того, 24 грудня 2003 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_5 знаходився біля магазину «Шевський» за адресою: вул. Шевська м. Новомосковська побачив залишений без нагляду велосипед марки «Україна», який належить ОСОБА_8 та у нього виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна.

З цією метою ОСОБА_5 24 грудня 2003 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає таємно викрав велосипед марки «України», вартістю 260 гривень, який належить ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_5 з викраденим з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 260 гривень.

За вказаним фактом вчинення кримінального правопорушення 26 січня 2004 року слідчим Новомосковського МВ ГУМВС відкрито кримінальну справу № 33041074.

05 березня 2004 року ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України та у зв`язку з тим, що останній переховувався від органів досудового розслідування, його оголошено у розшук.

18 грудня 2012 року, 26 грудня 2012 року та 26 грудня 2012 року відомості про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України внесено до ЄРДР за № 0000585, № 0000700, № 0000701.

20 січня 2013 року старшим прокурором Новомосковською міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 матеріали вищезазначених кримінальних проваджень об`єднано в одне кримінальне провадження за № 0000585.

20 січня 2014 року слідчим Новомосковського МВ ГУМВС за погодженням з прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, яке надіслано поштовим зв`язком на адресу місця проживання ОСОБА_5 , а також вручено його батьку - ОСОБА_10 .

Відповідно до клопотання, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, один з яких є тяжким, тим самим усвідомлюючи, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів та у разі визнання його в подальшому судом винним, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі, будучи раніше засудженим за вчинення тяжкого злочину, на теперішній час вчиняє дії щодо переховування від органів досудового розслідування з метою запобігання притягненню його до кримінальної відповідальності за скоєння зазначених кримінальних правопорушень.

05 березня 2004 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, його оголошено у розшук. На даний момент розшуковими заходами місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено, тобто підозрюваний продовжує переховуватися від органів досудового розслідування.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, один з яких є тяжким, раніше судимий, та маючи можливість вільного пересування, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою запобігання вищезазначеним ризикам із застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Крім того, 24 червня 2019 року слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду постановлено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 190 КПК України строк дії вказаної ухвали - 6 місяців з дати постановлення - сплинув.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та не може прибути до суду за судовим викликом для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому слідчий звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому, просив клопотання задовольнити.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що дане клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено доведеним, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу.

При вирішенні питання про затримання підозрюваного з метою приводу слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, обґрунтована. Також зазначені слідчим у клопотанні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявні.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень проти власності, які віднесено до категорії середньої тяжкості та тяжких; 05.03.2004 року підозрюваного оголошено у розшук. Дані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 вже переховувався від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння корисливих злочинів, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності, які віднесено до категорії середньої тяжкості та тяжких. Тому у слідчого судді є підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшла до висновку, що існують обставини, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України, що має важливе значення для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 177, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1