пр. № 1-кп/759/893/20
ун. № 759/5537/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2020 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

провівши судове засідання по кримінальному провадженню №0001115 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 27 березня 2020 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 07.07.2020 ОСОБА_3 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 04.09.2020.

Судове провадження на підставі даного обвинувального акту не завершено.

Прокурор під час судового розгляду заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України на даний час не зникли. Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , заявив клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд бере до уваги що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України), а тому приймаючи до уваги відсутність будь-якої медичної документації щодо стану здоров`я обвинуваченого, яка могла б свідчити про неможливість перебування останнього у місцях попереднього ув`язнення, та дані про особу, вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких останній обвинувачується у вчинені дій, що ставляться йому у провину, щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра. Досліджені судом докази (показання потерпілого ОСОБА_6 , досліджені письмові докази) є вагомими для того, щоб переконати стороннього спостерігача у причетності саме обвинуваченого до дій, що ставляться йому у провину. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, з огляду на свої моральні якості, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Продовжуючи тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Разом з тим, суд, враховуючи тривалий час знаходження обвинуваченого під вартою, керуючись правилами ч.5 ст. 182; ст.183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_3 розміру застави у виді 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка здатна забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Щодо клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, то на думку суду клопотання задоволенню не підлягає, оскільки жодних нових доказів про те, що ризики відпали, зменшилися і є неактуальними, сторона захисту не надала.
Враховуючи наведене та керуючись Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 №4-р/2019 (справа №3-208/218(2402/18) ст.ст.131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 201, 205, 331, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 тримання під вартою, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 30.10.2020 (включно).

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у вигляді 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самими обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у м.Києві, після внесення якої вони підлягають звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч.4 ст.202 КПК України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до Святошинського районного суду м. Києва

із встановленою періодичністю;

*не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме кв. АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

*повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

*здати на зберігання до Святошинського районного суду м.Києва свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить Інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1