Справа № 305/899/20
Номер провадження № 1-кп/305/378/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 Рахівський районний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста Рахів, клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000231 від 16.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває на розгляді клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000231 від 16.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК Україниу зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Клопотання обґрунтовано тим, що 10.12.2000, близько 08 години в с. Біла Церква Рахівського району Закарпатської області по вул. Жовтневій, неподалік будинку №73, на автодорозі сполученням Мукачево-Рогатин, невстановлена особа, керуючи невстановленим автомобілем, здійснила наїзд на ОСОБА_4 , внаслідок чого останній помер на місці ДТП. Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) за №30 від 25.01.2008 смерть ОСОБА_4 настала внаслідок відкритої ЧМТ, що супроводжувалася переломом кісток основи та склепіння черепа, внутрішньо-мозкової гематомою і ускладнилася набряком та ущемленням речовини головного мозку, що і явилося безпосередньою причиною його смерті. Дана причина смерті підтверджується даними судово-медичного дослідження: перелом потиличної кістки з права з переходом на тім`я в основу черепа, крововиливу в шлуночки головного мозку, набряку та ущемлення речовини головного мозку. Тілесні ушкодження у вигляді саден, синця та крововиливу в м`які тканини виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, якими могли бути виступаючі частини автомобіля. Тілесні ушкодження громадянина ОСОБА_4 виникли майже одночасно, і були спричинені за 6-8 годин до судово-медичного дослідження. Смерть настала за невеликий проміжок часу, біля 5-15 хвилин, після отримання тілесних ушкоджень. У ході проведення досудового розслідування не встановлено причетний транспортний засіб та винну особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Прокурор у клопотанні зазначає, що з моменту початку кримінальної справи №4423600, яка в подальшому внесена у ЄРДР за №0000231 минуло понад 10 років, то дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Потерпілий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. У судові засідання неодноразово викликався шляхом надсилання судових викликів за адресою, зазначеною у протоколі допиту потерпілого від 24.12.2000. Однак, судові виклики поверталися без вручення із відміткою про те, що адресат помер.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України (ч.2 ст.215 КК України 1960 року) є тяжким злочином.

Згідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Разом з тим, закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення досудового розслідування.

Згідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.9, 25 КПК України.

У даному випадку, як вбачається з поданого клопотання, ці вимоги не виконано.

Так, з витягу кримінального провадження №0000231 від 17.06.2020 вбачається, що 10.12.2000 близько 08 години в с. Біла Церква, Рахівського району Закарпатської області по вул. Жовтневій, неподалік будинку №73, на автодорозі сполученням Мукачево-Рогатин, невстановлена особа, керуючи невстановленим автомобілем здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_4 , внаслідок чого останній помер на місці ДТП.

З постанови про визнання особи законним представником потерпілого від 24.12.2000 вбачається, що ОСОБА_4 (батька померлого ОСОБА_5 ) визнано законним представником потерпілого по даній кримінальній справі.

Згідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 24.12.2000 загиблий внаслідок ДТП ОСОБА_5 був його старшим сином.

Аналогічні за змістом відомості містяться також і у протоколах допиту свідків ОСОБА_6 від 24.12.2000 та ОСОБА_7 від 24.12.2000.

Разом з тим, з клопотання та з витягу з ЄРДР вбачається, що внаслідок ДТП загинув ОСОБА_4 .

Тобто у матеріалах клопотання містяться суперечливі відомості щодо особи, яка загинула внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Окрім цього, потерпілий ОСОБА_4 у судове засідання жодного разу за викликом не з`явився. Судові повістки поверталися до суду із відміткою «адресат помер».

У зв`язку з наведеними обставинами у суду відсутня можливість об`єктивно з`ясувати усі обставини справи, а також думку потерпілого щодо можливості закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу, що про звернення прокурора до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, у якому є потерпілі, останні повинні бути обізнані про таке звернення, оскільки усі учасники кримінального провадження мають право бути присутніми та захищати свої інтереси в судах України в межах визначених Законами України.

Окрім того, у клопотанні прокурора відсутні відомості, які б свідчили про те, що у ході досудового розслідування було вжито всіх заходів, спрямованих на встановлення особи, що скоїла дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинув ОСОБА_5 .

Так, до клопотання долучено лише копії протоколу допиту потерпілого, копії протоколів допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , копію протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, акт судово-медичного освідчення № 85 та копію висновку експерта №30. Усі зазначені документи, крім висновку експерта №30, були складені у грудні 2000 та січні 2001 року.

При цьому, у клопотанні прокурора відсутні відомості, які б свідчили про те, що слідчі дії проводились після вказаних дат.

Зважаючи на встановлені обставини справи, клопотання прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 9, 25, 91, 92 , 219, 284, 314 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000231 від 16.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 18 грудня 2020 року о 16 годині 30 хвилин.

Головуюча: ОСОБА_1