Єдиний унікальний номер 205/5626/20
Єдиний унікальний № 205/5626/20
Провадження №1-кс/205/1075/20
УХВАЛА
28 липня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному 27.07.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001625 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилався на необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26 липня 2020 року приблизно о 14 годині 05 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 знаходився поблизу магазину «АТБ», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Київська, 44, де побачив раніше незнайому жінку ОСОБА_5 , у якої на шиї висів ланцюжок з хрестиком із металу жовтого кольору. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник кримінально-протиправний намір, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме ланцюжка з хрестиком із металу жовтого кольору, які ОСОБА_4 визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізуючи вищевказаний раптово виниклий кримінально-протиправний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, перебуваючи у вищевказаному місці та час, ОСОБА_4 своєю правою рукою зірвав вищевказаний ланцюжок з хрестиком із металу жовтого кольору з шиї потерпілої ОСОБА_5 , тим самим повторно, відкрито викрав чуже майно. Виконавши всі дії, необхідні та достатні для доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми злочинним діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки в розмірі 3000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, та його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які підтримали клопотання і просили його задовольнити, обґрунтовуючи свою позицію наявними у вказаному кримінальному провадженні ризиками, вказаними у клопотанні, заслухавши пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання слідчого, дослідивши матеріали клопотання та наглядового провадження, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Із матеріалів наглядового провадження вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, та карається позбавленням волі на строк до 6 років.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання до 6 років позбавлення волі, враховуючи, що ОСОБА_4 не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, раніше судимий та перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, усі зазначені обставини, дають обґрунтовані підстави вважати недоцільним застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки це не зможе забезпечити недопущення ризиків для даного кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, а також, з урахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає доцільним не визначати розмір застави у кримінальному провадженні для забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24:00 год. 23 вересня 2020 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1