КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 08 жовтня 2020 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Солоницівки, Дергачівського р-ну., Харківської обл., громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого на посаді старшого опероуповноваженого в ОВС ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4, ст. 189 КК України,
за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24 жовтня 2020 року, в межах строку досудового розслідування, з одночасним визначенням застави в розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 051 000 (один мільйон п`ятдесят одна тисяча) гривень, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись із таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, через істотне порушення вимог чинного закону та практики ЄСПЛ.
Зазначає, що органом досудового розслідування не наведено жодного конкретного мотиву та доказу, який би свідчив про те, що в разі не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_10 ухилятиметься від слідства та суду або чинитиме тиск на свідків.

Слідчим суддею не враховано вимоги ст. 178 КПК України, щодо даних про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, гарну репутацію, тривалий час працює на займаній посаді, користується повагою у колективі, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, від органів досудового розслідування не переховувався, на його утриманні перебуває дружина, діти та матір-інвалід.
На думку апелянта, в оскаржуваній ухвалі не наведено достатніх даних, які б свідчили про те, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, не обґрунтовано наявність обставин продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Визначена слідчим суддею сума застави, як альтернатива запобіжного заходу, є непосильною та неспівставною з конкретними обставинами кримінального провадження.
Окрім того, захисник вважає необґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_6 , оскільки органом досудового розслідування не надано достатніх доказів, які б свідчили про те, що підозрюваний причетний до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Звертає увагу на те, що при первинному визначенні підслідності прокурором Київської області допущено її порушення за територіальним та юрисдикційним принципом, що встановлено та виправлено заступником Генерального прокурора та спрямовано провадження за підслідністю до територіального управління ДБР в м. Києві.
Однак, заступником прокурора Київської області повторно змінено підслідність та спрямовано провадження до СУ ГУ НП в Київській області.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 11 березня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000133, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.
06 травня 2020 року ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст. 207-208 КПК України затримано, та наступного дня повідомлено про підозру:
- організації озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, а також участь у такій банді та вчинюваних нею нападах;
- викраденні людини з корисливих мотивів, щодо двох осіб, способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та таке, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, із застосування зброї, вчинене організованою групою;
- вимозі передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим, вчинене повторно, організованою групою, з погрозою вбивства, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.
Ухвалою слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 липня 2020 року.
18 червня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000133 до шести місяців, а саме до 07 листопада 2020 року.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , продовжено до 28 серпня 2020 року включно.
21 серпня 2020 року старший слідчий СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року клопотання задоволено частково, продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24 жовтня 2020 року, в межах строку досудового розслідування, визначено заставу в розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 051 000 гривень, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 4, ст. 189 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgment of 28 October1994, § 55).
Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі розглядати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.

Окрім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, для висновку про обґрунтованість повідомленої йомупідозри.

Відтак, доводи сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри, є непереконливими, та на даному етапі досудового розслідування не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування до ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Також, слідчим суддею досліджено доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, враховано обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.Зокрема, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших учасників організованої ним банди, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Вказані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано під час застосування та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшились та продовжують існувати.
У зв`язку з цим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.
В сукупності із викладеним, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 ,а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Продовживши строк утримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчий суддя на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначив йому заставу в розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 051 000 грн. З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_6 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України та практиці ЄСПЛ, відповідно до якої суб`єкти владних повноважень повинні приділити стільки ж уваги встановленню відповідної застави, як прийняттю рішення про те, чи є необхідним подальше утримання під вартою (Іванчук проти Польщі п. 66).

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваного перебувати на волі.

Доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_6 який має міцні соціальні зв`язки, гарну репутацію, тривалий час працює на займаній посаді, користується повагою у колективі, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, від органів досудового розслідування не переховувався, на його утриманні перебуває дружина, діти та матір-інвалід, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших учасників організованої ним банди, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Як убачається зі змісту постановленої ухвали, слідчим суддею досліджені усі матеріали справи та їм надано належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги з приводу порушення правил підслідності даного кримінального провадження, саме по собі не свідчать про незаконність оскаржуваної ухвали і підлягає перевірці при розгляді справи по суті.
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлені під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з дотриманням норм кримінального процесуального закону, натомість доводи захисника про які зазначено в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишеної апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24 жовтня 2020 року, в межах строку досудового розслідування, з одночасним визначенням застави в розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 051 000 (один мільйон п`ятдесят одна тисяча) гривень, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

У
Єдиний унікальний №761/26014/20 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11

У
Провадження № 11-сс/824/4819/2020 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст. 183,199 КПК України