Провадження № 1-кс/127/7355/20
У Х В А Л А
Іменем України
05 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Лівобережного ВП Вінницького відділення поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Лівобережного ВП Вінницького відділення поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 03.08.2020 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02.08.2020 приблизно о 13:30 год. біля зупинки громадського транспорту по вул. Привокзальній, м. Вінниці, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відкрито, шляхом застосування фізичної сили до гр. ОСОБА_6 , заволоділи його майном, а саме мобільним телефоном марки «LENOVO» IMEI10385 та ланцюжком з білого металу, після чого з місця події зникли чим завдали останньому матеріального збитку.

Відомості про скоєне кримінальне правопорушення 02.08.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001398 з визначеною кваліфікацією за ч. 1 ст. 186 КК України.

02.08.2020 під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, згідно ст. 208 КПК України, проведено його особистий обшук. Під час обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки «LENOVO» IMEI10385.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи наявність об`єктивних підстав вважати, що вищевказана вилучена річ буде використовуватись як речові докази у суді, потребує детального огляду, а також проведення інших слідчих дій, виникла необхідність у накладені арешту на вказану річ.

У зв`язку з вилученням вказаної речі, є достатні підстави вважати, що вона відповідно до п. 1, 3, ч. 2 ст. 167 КПК України зберегла на собі сліди злочину та являється предметом злочину.

Вказана вилучена річ має істотне значення для кримінального провадження, оскільки може зберігати сліди злочину, є предметом злочину та може бути використаними, як речовий доказ у суді.

Арешт вказаної вилученої речі, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речових доказів та перешкодить встановленню істини у провадженні.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак 05.08.2020 звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, у якій також зазначив, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.
Власник вилученого майна про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений слідчим належним чином, однак в судове засідання не з`явився.
Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001398 від 02 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Як зазначено слідчим у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 02.08.2020 приблизно о 13:30 год. біля зупинки громадського транспорту по вул. Привокзальній, м. Вінниці, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відкрито, шляхом застосування фізичної сили до гр. ОСОБА_6 , заволоділи його майном, а саме мобільним телефоном марки «LENOVO» IMEI10385 та ланцюжком з білого металу, після чого з місця події зникли чим завдали останньому матеріального збитку.

02.08.2020 під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, згідно ст. 208 КПК України, проведено його особистий обшук. Під час обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки «LENOVO» IMEI10385.

Наведені обставини підтверджуються протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.08.2020.

Постановою слідчого від 02.08.2020 вилучену річ визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Наведене свідчить про те, що вищевказаний мобільний телефоон, який було вилучено під затримання особи є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.
Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «LENOVO» НОМЕР_1 , який був вилучений 02.08.2020 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час особистого обшуку згідно ст. 208 КПК України.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СВ Лівобережного ВП Вінницького відділення поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Зобов`язати старшого слідчого СВ Лівобережного ВП Вінницького відділення поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя