ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/532/20Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 705/6271/16-к Категорія: глава 34 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 21 травня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:

Засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 , звернувся до районного суду із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року за ново виявленими обставинами.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 21 травня 2020 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами. Суд мотивував своє рішення тим, що засудженим не наведено конкретних обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку.

Не погоджуючись з ухвалою суду, в своїх апеляційних скаргах:

- засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 21 травня 2020 року скасувати та призначити новий судовий розгляд його заяви про перегляд за ново виявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року в суді першої інстанції. Свою скаргу мотивує тим, що висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та винесені з істотним порушенням вимог закону. Зазначає, що заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду було розглянуто незаконним складом суду. Також, суд першої інстанції в порушення вимог ст.23 КПК України не дослідив безпосередньо його заяву та матеріали кримінального провадження. Крім того, районний суд здійснив порівняння його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду із заявою зі справи № 705/3787/16-к, яку безпосередньо не було досліджено. Наголошує, що обставини, які вказані в заяві у справі № 705/3787/16-к, не мають жодного відношення до заяви про перегляд за ново виявленими обставинами в даній справі. Дана заява містить зовсім інші обставини і питання.

Судом першої інстанції було безпідставно відмолено в задоволенні клопотання про витребування і доручення до матеріалів кримінального провадження документів без яких, на переконання засудженого не можна було здійснювати судове провадження.

- захисник ОСОБА_9 просить ухвалу Соснівського районного суду Черкаської області від 21.05.2020 року - скасувати і переглянути вирок апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 року за нововиявленими обставинами. При цьому зазначає, що засуджений ОСОБА_8 не знав та не міг знати про наявність зобовязувальних норм міжнародного та національного законодавства, що давали об`єктивні та вагомі підстави апеляційному суду Черкаської області не призначати покарання у виді довічного позбавлення волі. Крім того, під час судового засідання ОСОБА_8 заявив клопотання про розгляд заяви судом присяжних, проте судом першої інстанції зазначене право заявника реалізоване та дотримане не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_8 , доводи захисника Буджерака, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних вимог ОСОБА_8 та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

Ці вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Колегія суддів враховуючи постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду ВС від 04 листопада 2019 року справа №496/4533/17 приходить до наступних висновків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вирок від 14.06.2002 року, яким ОСОБА_8 було засуджено за ст. 69 КК України (1960 р.), п.п. «а», «г», «і» ст. 93 КК України (1960 р.), ч. 3 ст. 142 КК України (1960 р.), ч. 1 ст. 263 КК України (2001 р.) до остаточної міри покарання довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю ухвалив у складі суддів та народних засідателів.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження кримінальна справа щодо засудження ОСОБА_8 за ст.69 п. «а», «г», «і» ст.93, ст.142 КК України розглядалась за правилами Кримінально - процесуального кодексу України 1960 року, що не передбачав процедури здійснення судового розгляду судом присяжних.

З набранням чинності КПК у здійсненні правосуддя в Україні запроваджено інститут присяжних. Відповідно до Закону України № 1401-VIII від 02.06.2016 року були внесені зміни до Конституції України (щодо правосуддя), а саме в статті 124, 127 Конституції України, в зв`язку з чим народ бере участь у здійсненні правосуддя через присяжних у визначених законом випадках.

Відповідно до приписів кримінального процесуального закону розгляд кримінального провадження судом присяжних проводиться за сукупності таких умов: 1) обвинувальний акт щодо особи передано на розгляд суду першої інстанції; 2) злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі; 3) під час підготовчого судового засідання обвинувачений заявив клопотання про розгляд кримінального провадження щодо нього судом присяжних.

Так, за змістом статтей 459 - 467 КПК перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.

Предметом судового розгляду в порядку провадження за нововиявленими обставинами виступає не обвинувальний акт, а судове рішення, зокрема вирок суду, що набрав законної сили, яким установлено наявність чи відсутність винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину. Після набрання вироком законної сили особа, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, вже не має статусу обвинуваченого, натомість залежно від прийнятого судом рішення вважається виправданою або засудженою. Забезпечення додаткових гарантій для такої особи у виді перегляду вироку щодо неї за нововиявленими обставинами судом присяжних процесуальний закон не передбачає.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.31, ч.2 ст.383, ст.384 КПК України, обвинувачений у вчиненні злочину за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, має право на розгляд кримінального провадження щодо нього в суді першої інстанції судом присяжних, проте таке право не виникає на стадії перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

За таких обставин, відмовивши засудженому ОСОБА_8 у розгляді його заяви про перегляд вироку апеляційного суду від 14.06.2002 року за ново виявленими обставинами судом присяжних, та відповідно, провівши судовий розгляд без участі присяжних, районний суд не порушив вимог кримінального

процесуального закону, оскільки процедура перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не передбачає права засудженого (виправданого) на суд присяжних.

Доводи засудженого та його захисника про наявність нововиявлених обставин також є безпідставними, що спростовується наступним.

Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку та пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, обвинуваченого, на яких грунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як убачається із змісту заяви ОСОБА_10 , нововиявленою обставиною він вважає ратифікацію Верховною Радою України Протоколу №6 до Конвенції про захист прав людини 1950 року, а саме що покарання у виді довічного позбавлення волі порушує права людини і з цих підстав довічне позбавлення волі не могло бути застосовано до нього.

Однак, вказана обставина за змістом ст.459 КПК України не є нововиявленою, оскільки була відома суду на час розгляду справи. При цьому обставини на які вказує засуджений, а саме про Закон - набрав чинності 27 березня 2000 року, тобто на момент постановлення вироку апеляційного суду Черкаської області від 14 червня 2002 року вказані обставини були відомі суду. Крім того, відповідно до вимог ч.5 ст.459 КПК України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовано закони та нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.

Твердження засудженого ОСОБА_10 про те, що районний суд здійснив порівняння його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду із заявою зі справи № 705/3787/16-к, яку безпосередньо не було досліджено, оскільки обставини, які вказані в цій заяві не мають жодного відношення до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами в даній справі, є безпідставними, які не заслуговують на увагу.

Так, засуджений звертався до Тальнівського районного суду Черкаської області із заявою, де зазначав аналогічні обставини та вимоги, а саме ОСОБА_10 посилався на обставини, які виникли після ратифікації Верховною Радою України Протоколу №6 до Конвенції про захист прав людини 1950 р. - 22 лютого 2000 року. Закон набрав чинності 27 березня 2000 року. Тобто в період часу з 5 травня 1997 року по 27 березня 2000 року застосування довічного позбавлення волі не могло бути застосовано до нього.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 11.10.2017 року заяву ОСОБА_10 було повернуто заявнику.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11.05.2018 року вказану ухвалу районного суду залишено без змін.

Колегією Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду України від 20.08.2018 року винесена ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 11.10.2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 11.05.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_8 про перегляд вироку в порядку глави 34 без задоволення, оскільки обставини про які вказує засуджений згідно ч.2 ст.459 КПК України не можуть бути визнані нововиявленими.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального кодексу, які були б підставою для скасування оскаржуваного рішення при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з вищенаведеним, апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 21 травня 2020 року, якою заяву ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженим, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя

Судді -