Справа № 163/1178/20
Провадження № 1-кп/163/70/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20 серпня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000094 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України,

в с т а н о в и в :

В підготовчому засіданні судового розгляду захисник ОСОБА_5 підтримав раніше подане клопотання про скасування арешту автомобіля "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_1 , з ключами до нього, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який накладено в цьому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.11.2019 року.
Клопотання обґрунтоване тим, що арештований і належний обвинуваченому ОСОБА_4 автомобіль не є засобом (знаряддям) злочину, оскільки не був спеціально прилаштований для прихованого переміщення будь-яких речей; транспортний засіб оглянутий слідчим із застосуванням фотографування; автомобіль не є об`єктом експертних досліджень; стаття 961 КПК України не передбачає спеціальної конфіскації до ч.2 ст.305 КК України. При цьому фактично обмежується право обвинуваченого користуватись транспортним засобом, в тому числі для прибуття до суду та поїздок на навчання в Республіку Польща. В той же час кримінальна відповідальність за ст.388 КК України достатньо гарантуватиме збереження транспортного засобу обвинуваченим.
На підставі наведеного просить арешт транспортного засобу в частині заборони користування скасувати.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник заявлене клопотання підтримали, прокурор проти часткового зняття арешту з майна заперечив.

Вирішуючи клопотання, суд дійшов такого висновку.
Автомобіль "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про його реєстрацію тимчасово вилучені під час огляду місця події, що стверджено протоколом такого огляду від 07.11.2019 року.
Постановою слідчого від 05.11.2019 року автомобіль і свідоцтво визнані речовими доказами.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 12.11.2019 року на вилучений автомобіль "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_1 , з ключами до нього та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , накладено арешт з метою збереження речових доказів.
Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду від 06.03..2020 року у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту транспортного засобу і свідоцтва про його реєстрацію відмовлено.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.
Частиною 9 ст.100 КПК України встановлено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що арештоване майно сторона обвинувачення вважає доказом злочину у даному провадженні, санкція ч.2 ст.305 КК України передбачає конфіскацію майна, а судовий розгляд тільки розпочато.

Таким чином, стороною захисту не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, тим самим не наведено достатніх підстав для скасування такого заходу, в тому числі, в частині заборони користування. Саме з метою збереження речового доказу арешт накладено, а з огляду на зміст обвинувачення і характер рухомого майна суд вважає, що ризики його приховування, відчуження тим чи іншим способом, пошкодження тощо видаються високо ймовірними.

У зв`язку з наведеним суд вважає клопотання безпідставним, через що задоволенню воно не підлягає.

Керуючись ст.ст.170, 174, 350, 372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про часткове скасування арешту автомобіля "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_1 , з ключами до нього та свідоцтва про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , накладеного в кримінальному провадженні № 0000094 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.11.2019 року, відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Дата виготовлення повного тексту ухвали 25 серпня 2020 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_1