Справа № 369/9608/20
Провадження №1-кс/369/1981/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002578 від 14.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
12.06.2020 близько 23 години 00 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_7 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптових неприязних відносин між ними, маючи прямий умисел на заподіяння смерті останньому, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, кулаком руки наніс не менше 2-3 ударів в обличчя, після чого дерев`яною милицею, яку тримав в правій руці наніс йому не менше 13 ударів по голові. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 524 від 15.06.2020 смерть ОСОБА_7 наступила внаслідок закритої внутрішньочерепної травми, субархноїдального крововиливу.

14.06.2020 року вказаний факт слідчим Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002578 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

14.06.2020 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 затриманий відповідно до вимог ст. 208 КПК України (час фактичного затримання о 16 год. 40 хв. за місцем проживання).

15.06.2020 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

16.06.2020 року підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб по 12.08.2020 включно.

Підозрюваним у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українець, громадянин України, освіта вища, одружений, працюючий пожежним рятувальником ВП НУБІП України «Боярська ЛДС», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом про реєстрацію в ЖЕО Києво-Святошинського ВП за № 19268,19304 від 13.06.2020 повідомлення про зникнення ОСОБА_7 , рапортом про реєстрацію в ЖЕО Києво-Святошинського ВП за № 19315 від 14.06.2020 повідомлення про виявлення трупа ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 14.06.2020, в ході якого вилучено змиви речовини бурого кольору, схожі на кров, одяг та взуття ОСОБА_4 зі слідами РБК, гіпс з ноги зі слідами РБК, фрагмент дерев`яної милиці, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , лікарським свідоцтвом про смерть № 524 від 15.06.2020, та іншими матеріалами в їх сукупності.

На даний час у даному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому. Однак, закінчити досудове розслідування протягом двох місяців, немає можливості, оскільки з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно завершити виконання призначених судових експертиз медичної по тілесним ушкодженням потерпілого ОСОБА_7 , молекулярно-генетичних по вилученому одягу підозрюваного ОСОБА_4 , по фрагменту дерев`яної милиці, імунологічних по змивам з паркану, цементованої доріжки та порогу будинку, по змивам з рук підозрюваного ОСОБА_7 , цитологічної по зрізам нігтів з рук підозрюваного ОСОБА_7 , судово-психіатричної підозрюваного ОСОБА_4 , ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.

Тому у даному кримінальному провадженні задля об`єктивного розслідування в розумні строки, у слідства виникла необхідність в продовжені підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що остання може:

- переховатись від органу досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, необхідно зазначити, що підозрюваний, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, та покарання за який становить від 7 до 15 років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, в даному випадку підозрюваний ОСОБА_4 :

- є місцевим мешканцем, проживає сам, працює, одружений, є батьком малолітньої дитини, однак разом з родиною - з дитиною та дружиною не проживає та не веде спільного побуту. Відповідно підозрюваний не має таких міцних соціальних зв`язків, які б втримали його від зміни місця свого проживання.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик того, що останній не залишаючись під-вартою, в будь-який час зможе уникнути кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків шляхом здійснення фізичного чи психологічного тиску, враховуючи що злочин є із застосуванням фізичного насилля, з метою надання під час слідства ним неправдивих показань або їх зміни. Зокрема, одним із свідків вказаного кримінального провадження є його дружина ОСОБА_10 , яка проживає від нього окремо та яка характеризує його негативно, як агресивну особу та особу, яка зловживає спиртними напоями, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, достовірно знаючи місце фактичного проживання свідка може здійснювати вплив на останню із метою надання неправдивих показань.

Тому підстав для скасування чи зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який немає і саме такий запобіжний захід в даному випадку зможе запобігти усім вище вказаним ризикам та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Під час судового засідання прокурор вимоги клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 щодо продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою відносно нього, заперечував, просив у задоволенні клопотання відмовити.

Захисник ОСОБА_5 , щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 заперечував, просила в задоволенні клопотання відмовити.

Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема, пояснення потерпілих та свідків, свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. Також підозрюваний не заперечував своєї причетності до інкримінованих йому подій.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В даному випадку, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- впливати на свідків;
Оцінюючи вищезазначені ризики з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний не одружений, не має дітей та осіб, які перебували на його утриманні, не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Відповідно до статті 199 КПК України порядок продовження строку тримання під вартою.

1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Тому суд у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має чітко зазначити в судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»), а тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим в п.1 ст.5 цієї конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 у справі «Соловей і Зозуля проти України»).

Враховуючи вищевикладені обставини та встановлену слідчим суддею ступінь ризиків та характеризуючих обставин, ОСОБА_4 необхідно продовжити строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, до 09.09.2020 року (включно), який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002578 від 14.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженому, працюючому пожежним рятувальником ВП НУБІП України «Боярська ЛДС», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 30 діб, тобто до 09 вересня 2020 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1