Справа № 373/397/20
У Х В А Л А

11 листопада 2020 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні № ЄРДР 0000005 за обвинуваченням
ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України,

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № ЄРДР 0000005, відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2 ст. 406 КК України за порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності відносин підлеглості, що виявилося в завданні легких тілесних ушкоджень.
Обвинувальний акт складений прокурором і з його змісту вбачається, що обвинувачений, як військовослужбовець строкової військової служби, проходячи військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , в порушення вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 24.01.2020 близько 23.00 год, перебуваючи в туалеті кімнати для вмивання казарми №1 батальйону охорони вищевказаної військової частини, діючи умисно, будучи придатним до проходження військової служби, діючи протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання здійснив поштовх правою рукою солдата ОСОБА_6 в грудну клітину. Від отриманого поштовху останній втратив рівновагу та з висоти власного зросту із прискоренням впав назад та вдарився потиличною частиною голови об металеві дверцята туалету, чим порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності відносин підлеглості, що виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому солдату ОСОБА_6 , тобто порушив вимоги ч. 2 ст. 406 КК України.
У підготовчому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду.
Захисник обвинуваченого в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України подав у підготовчому засіданні чотири скарги на незаконні дії та бездіяльність прокурора; на незаконні дії та бездіяльність слідчого та незаконні рішення та бездіяльність прокурора.
Свої скарги обґрунтовує тим, що прокурором ОСОБА_3 неправомірно проводилися всі слідчі дії та приймалися всі процесуальні рішення під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні всупереч вимогам Конституції України та КПК України. Зазначає, що прокурор всупереч вимогам ст. 214 КПК України 27 та 28 січня 2020 року не направив до Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві для проведення досудового розслідування та самостійно проводив досудове розслідування шляхом проведення всіх слідчих дій та прийняття відповідних процесуальних рішень.
Також вказує на те, що прокурор всупереч КПК України 27.01.2020 здійснив допит свідка в даному провадженні.
Окрім того, зазначає, що начальник Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві в не передбачений законом спосіб визначив слідчого в даному кримінальному провадженні, не постановивши відповідну постанову.
В свою чергу, слідчі не здійснили направлення до Військової прокуратури Дарницького гарнізону письмового повідомлення про початок досудового розслідування.
Також зазначає, що військовий прокурор Дарницького гарнізону Центрального регіону ОСОБА_8 27.01.2020 виніс постанову про визначення групи прокурорів всупереч вимогам ч. 1 ст. 37 та ч. 2 ст. 214 КПК України, а прокурор цієї ж прокуратури ОСОБА_9 27.01.2020 всупереч вимогам ч. 7 ст. 214 КПК України виніс постанову про підслідність даного кримінального провадження. Окрім цього, вищевказані прокурори всупереч вимогам ч. 7 ст. 214 КПК України не направили до Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві матеріали даного кримінального провадження для проведення досудового розслідування.
В додаток зазначив про необхідність повернення прокурору обвинувального акта для прийняття рішення про закриття провадження.
Обвинувачений погодився з такою позицією свого захисника.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 зазначила, що викладені в скаргах захисника обвинуваченого обставини та факти дійсно мають місце, а тому обвинувальний акт слід повернути прокурору для приведення його у відповідність з вимогами КПК України.
Потерпілий покладається на розсуд суду під час вирішення даного питання.
Прокурор вважає, що скарги є необґрунтовані, а надані захисником обвинуваченого копії документів разом із скаргами не повинні бути предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні. Скарги слід вирішувати в ході судового розгляду.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
До суду надійшов обвинувальний акт, що складений прокурором, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 291 КПК України. Отже, суд дійшов висновку, що прокурор самостійно склав обвинувальний акт, оскільки він не погодився з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Жодних даних про певні процесуальні дії, що підтверджують цю обставину реєстр матеріалів досудового розслідування не містить.
Реєстр свідчить про те, що жодним слідчим не було вчинено ніякої слідчої дії в даному кримінальному провадженні. Процесуальні дії здійснювали прокурори та експерт. Допит свідків взагалі був проведений невідомими особами. На противагу цьому, з копій протоколів допитів свідків, що надав суду захисник обвинуваченого разом із скаргами, вбачається, що допит здійснював саме прокурор, а не слідчий.
Суду прокурором не надано витягу з ЄРДР для спростовування доводів сторони захисту про неправомірність дій, бездіяльності та рішень прокурорів чи слідчого. За таких обставин повністю перевірити викладені захисником факти в його скаргах не вбачається за можливе.
Проведення прокурором слідчих дій (допит) не є його компетенцією відповідно до вимог Конституції України та норм КПК України. Чинний кримінальний процесуальний закон не наділяє прокурора правом проводити досудове розслідування (ст. ст. 36-38 КПК України). Також, нормами КПК чітко визначено дії прокурора відповідно до ст. 214 КПК України щодо передачі ним наявних у нього матеріалів до органу досудового розслідування з дотриманням правил підслідності та доручити проведення досудового розслідування.
Виявлені порушення свідчать про якість проведення досудового розслідування та впливають на оцінку судом доказів, що не допускається на стадії підготовчого судового засідання.
Відповідно до положень п. 5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити відомості про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Із змісту обвинувального акту вбачається, що суть обвинувачення ОСОБА_4 полягає в тому, що він вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби.
Прокурором зазначено фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення та надано його правову кваліфікацію, що не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 406 КК України.
Прокурором залишено поза увагою той факт, що диспозиція ч. 2 ст. 406 КПК України носить бланкетний характер, а формулювання обвинувачення не містить посилання на норму, котру порушив обвинувачений, штовхнувши в груди потерпілого; не містить посилання на мету, умисел такої дії та усвідомлення суспільно-небезпечних наслідків тощо.
Виклад формулювання обвинувачення містить явні лексичні та граматичні помилки, що можуть бути розцінені так, що потерпілий, впавши від поштовху та вдарившись головою об сторонній предмет, порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями.
Відсутність належного формулювання обвинувачення у вчиненні особою кримінальних правопорушень не дає можливості особі знати про те, в чому вона обвинувачується.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Відповідно до положень статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Належна правова процедура має бути забезпечена особі від самого початку здійснення досудового розслідування і до завершальної стадії кримінального провадження виконання судового рішення.
Відповідно до статті 7 КПК України до загальних засад кримінального провадження віднесено, крім іншого: верховенство права, законність, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивність, розумні строки.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про неможливість здійснення із дотриманням завдань та засад кримінального провадження судового розгляду цього кримінального провадження за направленим прокурором до суду обвинувальним актом, який не відповідає вимогам КПК України, в якому допущено зазначені судом помилки, що може впливати на визначення складу злочину, а також виник обґрунтований сумнів щодо належного складання обвинувального акту до його направлення до суду.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішення про повернення прокурору обвинувального акту, суд проводить підготовку до судового розгляду.
Пунктом 5 частини 2 статті 315 КПК України передбачено, що суд вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду. Частиною 2 статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Отже, розгляд таких скарг можливий лише в порядку п. 5 ч. 2 ст. 315 КПК України, оскільки якщо будуть встановлені обставини, що визначені пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, їх розгляд є неможливим.
Таким чином, суд дійшовши до висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акта скарги захисника обвинуваченого залишає без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 372 КПК України, суд
ухвалив:

Повернути обвинувальний акт в кримінальному провадженні № ЄРДР 0000005 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України прокурору.
Скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 на незаконні дії та бездіяльність прокурора від 31.07.2020; на незаконні дії прокурора від 31.07.2020; на незаконні дії та бездіяльність слідчого від 31.07.2020 та на незаконні рішення та бездіяльність прокурорів від 31.07.2020 залишити без розгляду.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1