Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/51/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Онуфріївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2021, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Дзержинське Кременчуцького району Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середня, раніше не судимий, який зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , закордонний паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ,
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України
застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час строком на два місяці, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ст.194 КПК України
За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_9 ,
підозрюваного - ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
Заступник начальника відділення поліції - начальник СВ Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області - ОСОБА_10 звернувся з клопотанням до суду, погодженим з прокурором Онуфріївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Ухвалою слідчого судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2021 в задоволенні клопотання відмовлено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час з 22.00 години до 06.00 години, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто до 19.03.2021 року включно.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб.
При вирішенні питання щодо обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює. Відсутні відомості, що ОСОБА_7 перебуває на обліку в наркологічному чи психіатричному диспансері. Врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання до 5 років позбавлення волі.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором та слідчим не наведено обґрунтованих підстав вважати неможливим застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.
Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, доведеного в судовому засіданні.
В клопотанні відсутнє належне обґрунтування обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .
Вважає застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час занадто м`яким, оскільки висновки суду викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Слідчим суддею не враховано питання щодо захисту прав потерпілого у відношенні якого вчинено кримінальне правопорушення, а також законні вимоги поліцейських, які застали підозрюваного під час вчинення злочину залишатися на місці події, разом із ОСОБА_11 намагалися зникнути із місця вчинення злочину..
При застосуванні до підозрюваного ОСОБА_12 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманям під вартою, неможливо запобігти ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дають можливість вчиняти дії вказані в ч.1 ст. 177 КПК України, тим самим негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора; думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає.
Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України.
Разом з тим, надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували на наявність виключних обставин для застування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу. Не доведено існування таких обставин і прокурором в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, та і при апеляційному розгляді клопотання щодо запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_7 забезпечення виконання обов`язків передбаченим ч.5 ст. 194 КПК України.
Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вказує про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Отже, у відповідності до вище наведених норм закону, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, яке відноситься до не тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 5 років позбавлення воліконкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, соціальні зв`язки, підозрюваний має постійне місце проживання, не працює, відсутні відомості щодо перебування на обліку в наркологічному чи психіатричному диспансері на підставі чого погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що достатнім стримуючим засобом належної процесуальної поведінки підозрюваного буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці в межах строку досудового розслідування заборонивши останньому в певний час доби, а саме з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня залишати місце свого проживання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваного.
Доводи прокурора про необґрунтованість оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 183, 194, 376, 404, 405,419, 422 КПК України, колегія суддів Кропивницького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Онуфріївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2021, якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області - ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4