С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
______________________________________________________________________________________________________________
Провадження №1-кс/760/5379/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І.Вступна частина
28 липня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 про арешт майна у рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002736 від 22.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України.

ІІ. Мотивувальна частина
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання з якого вбачається, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню відомості якого внесені 22.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002736, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України.

Прокурор у своєму клопотанні просив накласти арешт на майно, що було тимчасово вилучене 21.06.2020 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

З матеріалів клопотання вбачається, що 21.06.2020 в межах досудового розслідування було проведено огляд місця події, а саме: приміщення МАФу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання у відсутність особи, що з ним звернулась та відмови в його задоволенні виходячи з наступного.

Стаття 30 Конституції України передбачає, що кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Така конституційна гарантія кореспондує зі змістом частини 1 статті 233 КПК, відповідно до якої ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

За змістом статті 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, яка проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з указаного протоколу, єдиною метою цієї слідчої дії було відшукання речей, які мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказами під час судового розгляду.

Отже, огляд місця події фактично був обшуком, який згідно приписів частини 2 статті 234 КПК проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді в той час як матеріали справи не містять жодного посилання на підстави проведення даного огляду.

Верховний Суд уже визнавав неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події, зокрема у постановах від 07 червня 2018 року (справа N 740/5066/15-к), від 26 лютого 2019 року (справа N 266/4000/14-к), від 19 березня 2019 року (справа N 380/157/14-к), від 22 травня 2019 року (справа N 640/2449/16-к), оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені статтею 233, частиною 2 статті 234 КПК. З клопотанням про проведення обшуку прокурор, слідчий до слідчого судді не зверталися, тому відповідно до згаданих положень отримані внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані судом при прийнятті рішення.

Запис у протоколі про те, що огляд проведений на підставі заяви ОСОБА_4 , не можна брати до уваги як підставу для проникнення до приміщення без ухвали слідчого судді також з огляду на те, що він не є власником вказаного приміщення.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

ІІІ. Резолютивна частина
Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 про арешт майна у рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002736 від 22.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України - відмовити.
2.Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_5