Справа № 495/6798/20
№ провадження 1-кс/495/2224/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2020 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
05.11.2020 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.
В клопотанні слідчого зазначено, в провадженні СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 05.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001617 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Встановлено що 04.11.2020 року до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , 1966 року народження, про те, що 04.11.2020, приблизно о 17:30 годин невстановлена особа шляхом підбору ключа зламала замок і проникнувши до приміщення квартирі АДРЕСА_1 , відкрито викрала грошові кошти у сумі 11000 гривень та вироби із срібла та золота.
За даним фактом 05.11.2020 було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
В ході досудового розслідування було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia», модель BL-5G (Х1) чорного кольору, який запаковано в спец пакет №EXP0202375, сліди папілярних візерунків, відкопійовані на 3 відрізках клейкої стрічки, упаковані в полімерний пакет №ЕХР0202374.
З метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази доцільним буде застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду місця події, і в подальшому використанні відповідно ст. ст. 84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
На підставі наведеного слідчий просить задовольнити клопотання.
Слідчий надав заяву, відповідно до якої просив розглянути дане клопотання у його відсутність. Клопотання просив задовольнити.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до вимог п.п. 1,3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено зокрема: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Звертаючись з вказаним клопотанням всупереч вимог п.п. 1,3 ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчий не зазначає особу, якій належить мобільний телефон марки «Nokia», модель BL-5G (Х1) чорного кольору, який запаковано в спец пакет №EXP0202375, на якій він просить накласти арешт.
Крім того, у клопотанні слідчий не зазначає, які існують ризики щодо майна, на яке він просить накласти арешт, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України (ч. 1 ст. 173 КПК України).
На підставі вищенаведеного слідчий суддя вважає, що слідчим не доведена необхідність арешту вказано майна та наявність щодо нього будь-яких ризиків, тому у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1