Справа № 682/517/20
Провадження № 1-кп/682/82/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м.Слаавута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Шепетівської місцевої

прокуратури хмельницької області ОСОБА_3 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута кримінальне провадження № 0000634 від 17.12.2019 р про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уроженця м.Славута Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, фізичної осіоби-підприємця, на утриманні має одну неповнолітню дитину та матір похилого віку, раніше не судимого, - за ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в.

17 грудня 2019 близько 06:15 год в місті Славута Хмельницької області водій ОСОБА_5 керував автомобілем "Fiat Doblo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Їхав по вул.. Князів Сангушків в напрямку вул.. Приміська. На ділянці дороги з двостороннім рухом, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку, де рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., ОСОБА_5 рухався на автомобілі зі швидкістю 75 км/год, без посвідчення водія, що дає право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Під час руху по вул.. Князів Сангушків в м. Славута ОСОБА_5 , з метою виконання обгону попутного автомобіля "Citroen Picаsso", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, відстань до автомобіля "ВАЗ 211040", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався назустріч, грубо порушив вимоги пунктів 10.1, 11.3, 14.2(в) Правил дорожнього руху, а саме: перед початком зміни напрямку руху ліворуч, не переконався, що вказаний маневр буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перед початком обгону автомобіля, що рухався в попутному напрямку, не впевнився, що смуга зустрічного руху, на яку він виїжджає, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого створив небезпеку та допустив зіткнення з зустрічним автомобілем "ВАЗ 211040", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який мав перевагу в русі, під керуванням ОСОБА_7 , в салоні якого перебував пасажир ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля "ВАЗ 211040" реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця на тильній поверхні правої кисті, синця на зовнішній поверхні лівого плечового суглобу та верхньої третини лівого плеча, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості по відношенню до живої людини; внутрішньочерепну травму з множинними крововиливами під м`які оболонки та в речовину головного мозку, рану в лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці голови, крововилив в лівий скроневий м`яз та поверхневу рану в ділянці підборіддя, тупу закриту травму грудної клітки з множинними переломами ребер обох половин грудної клітки та ушкодженнями плеври, правобічний гемопневмоторакс (накопичення повітря та 250 мл. крові в плевральній порожнині), лівобічний гемоторакс (накопичення 600 мл. крові в плевральній порожнині), забій серця у вигляді крововиливу в передню стінку правого передсердя із синцем на передній поверхні грудної клітки, крововилив в м`язи передньої поверхні грудної клітки; закритий багатоуламковий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки з масивними крововиливами в м`язи лівого стегна та лівої сідниці, закритий багатоуламковий перелом правого надколінка, які в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких ушкоджень, як небезпечних для життя, а вданому випадку, які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого ОСОБА_7 20.12.2019 в реанімаційному відділенні КП "Славутська ЦРЛ".

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "ВАЗ 211040", реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми із забійно-рваною раною лобно-тім`яної ділянки голови та забоєм головного мозку, забою правого колінного суглобу з підшкірною гематомою, забою грудної клітки, грудного та шийного відділів хребта. Вказані тілесні ушкодження в сукупності за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив пункти: 10.1, 11.3, 12.4, 14.2(в) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р № 1306, які вимагають:

10.Початок руху та зміни його напрямку:

п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

11. Розташування транспортних засобів на дорозі:

п.11.3 - на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;

12. Швидкість руху:

п. 12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

14. Обгін:

п. 14.2 - перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що : в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Порушення цих вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться в прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що має в користуванні автомобіль "Fiat Doblo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігає на подвір`ї у ОСОБА_9 в м. Славута. 17 грудня 2020 р близько 05:30 год він прийшов до ОСОБА_9 забрати автомобіль. Був тверезий. Поспілкувався декілька хвилин з ОСОБА_9 та поїхав на залізничний вокзал в м. Славута, щоб купити квитки на поїзд в м. Київ. Близько 06:30 год, рухаючись по вулиці Князів Сангушко в напрямку залізничного вокзалу, наздогнав автомобіль «Сітроен» -таксі, який рухався зі швидкістю 40-50 км/год, то прискорюючись, то сповільнюючи рух. Переконавшись, що зустрічна (ліва) смуга руху вільна, він розпочав обгін «Сітроена», а коли порівнявся з ним, то водій «Сітроена» став збільшувати швидкість. В цей момент із стоянки біля залізничного вокзалу йому назустріч виїхав автомобіль ВАЗ-211040. Водій «Сітроену» не зменшував швидкість, а він не зміг перестроїтись праворуч за автомобілем «Сітроен», хоча і зменшив швидкість руху; екстрене гальмування не застосовував. В цій ситуації він не справився з керуванням і допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-211040. Вважає, що зіткнення з автомобілем ВАЗ-211040 сталося з його вини і з його вини водій автомобіля ВАЗ-211040 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер в реанімаційному відділенні лікарні, а пасажир цього автомобіля ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. На момент ДТП був тверезий, а потім, близько 08 год в магазині поблизу Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області , вгамовуючи стрес, випив 0,3 л горілки. У скоєному щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілій ОСОБА_10 2000 грн майнової шкоди на лікування та 10000 грн на поховання ОСОБА_7 . Частково визнав цивільний позов потерпілих про відшкодування моральної шкоди та просить стягнути з нього в користь ОСОБА_10 і ОСОБА_11 по 75000 грн моральної шкоди кожній. Позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди визнав повністю. Цивільний позов прокурора про відшкодування в користь держави витрат на лікування потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у Славутській ЦРЛ визнав повністю. Просить врахувати його щире каяття, стан здоров`я, часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілим, те, що на його утриманні знаходяться мати похилого віку та неповнолітній син, який навчається у вищому навчальному закладі на платній основі і потребує його допомоги, та призначити йому покарання в межах нижчої межі санкції ч. 2 ст. 286 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку.

Потерпіла ОСОБА_11 показала, що її чоловік ОСОБА_7 займався підприємницькою діяльністю по наданню послуг таксі і хоча був пенсійного віку, утримував її. 17 грудня 2019 р з самого ранку поїхав на роботу, а близько 8 год їй повідомили, що ОСОБА_7 потрапив в ДТП. За здоров`я ОСОБА_7 лікарі боролися протягом трьох діб, але 20 грудня 2019 р він помер у реанімаційному відділенні лікарні. Підтримала цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування 274 962 грн моральної шкоди, заподіяної смертю чоловіка.

Крім цього, потерпіла ОСОБА_11 підтримала цивільний позов до Моторного (тарснпорного) страхового бюро України про відшкодування їй 25038 грн моральної шкоди, розрахованої відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та 150 228 грн матеріальної шкоди, заподіяної смертю годувальника, визначеної на підставі ч. 2 - ч. 4 ст. 1200 ЦК України та п. 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Потерпіла ОСОБА_10 показала, що внаслідок ДТП, що сталася 17 грудня 2019 р в м. Славута на вул.. Князів Сангушко з вини обвинуваченого ОСОБА_5 , загинув її батько ОСОБА_7 . У зв`язку із втратою батька вона зазнала душевних страждань та майнових втрат. Вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину, і понесла витрати на лікування та поховання батька. Крім цього, їй заподіяна майнова шкода пошкодженням належного батьку автомобіля ВАЗ-211040, який входить до спадкової маси. Зменшуючи в ході судового розгляду розмір позовних вимог, потерпіла ОСОБА_10 остаточно просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в її користь 19 565,36 грн витрат на спорудження надгробного пам`ятника батьку ОСОБА_7 , 264 962 грн моральної шкоди та процесуальні витрати, зокрема, витрати на правову допомогу; стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України в її користь 25038 грн моральної шкоди, розрахованої відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 77115,41 грн майнової шкоди, а саме: 23716,29 грн шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу автомобіля ВАЗ-211040, 3323,12 грн витрат на лікування ОСОБА_7 у Славутській ЦРЛ, 50076 грн витрат на поховання ОСОБА_7 та спорудження надгробного пам`ятника.

Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 просять призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах вищої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Представник потерпілих ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , просить їх задовольнити, в тому числі стягнути з обвинуваченого в користь потерпілих 40000 грн за надання правової допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги від 26 грудня 2019 р, Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги від 26 грудня 2019 р та квитанції про оплату послуг адвоката.

Потерпілий ОСОБА_8 показав, що 17 грудня 2019 р близько 06 год біля залізничного вокзалу в м. Славута він скористався послугою таксі, яку надавав ОСОБА_7 . Він сів в автомобіль ВАЗ-211040, яким керував ОСОБА_7 , та з невеликою швидкістю, 30-40 км/год рушили в напрямку міста по вул.. Князів Сангушко. Назустріч по своїй смузі руху їхав автомобіль темного кольору зі швидкістю біля 50 км/год. За 20 м від зустрічного автомобіля на їхню смугу руху виїхав інший автомобіль Фіат червоного кольору, який рухався зі швидкістю 70-80 км/год. Здійснюючи обгін, і, не змінюючи руху, за долю секунди «Фіат» врізався в їхній автомобіль під керуванням ОСОБА_7 на їхній смузі для руху. Від удару ВАЗ-211040 розвернуло, він вдарився головою. ОСОБА_7 був без свідомості через отримані тілесні ушкодження внаслідок зіткнення. З автомобіля «Фіат» вийшов ОСОБА_5 , який був у стані сильного алкогольного сп`яніння, від нього чути було запах алкоголю. ОСОБА_7 неможливо було самотужки дістати з автомобіля, тому викликали МЧС. Вважає, що обвинувачений в момент обгону міг пригальмувати, відмовитись від виконання обгону та зайняти місце на своїй смузі руху за автомобілем, який він мав намір обігнати і таким чином уникнути зіткнення. Позов до обвинуваченого не пред`являв. Щодо покарання покладається на рішення суду.

Свідок ОСОБА_12 показав, що 17 грудня 2019 підтасовував на власному автомобілі та їхав на 06.00 год на залізничний вокзал м. Славута за пасажирами з поїзда; рухався зі швидкістю не більше 50 км/год, бо була зима і покриття слизьке. Позаду нього їхав червоний «Фіат» зі швидкістю 70-80 км/год. На вулиці сіріло і у всіх автомобілів ще було увімкнено світло ближніх фар. Неподалік магазину «Маяк» на вул. Князів Сангушків (близько 200 м до залізничного вокзалу) автомобіль «Фіат» став його обганяти та виїхав на зустрічну смугу руху, а назустріч від залізничного вокзалу на відстані біля 50 м виїхав автомобіль ВАЗ 211040 зі швидкістю руху 20-30 км/год. В момент його обгону «фіатом», він скинув газ і наблизився ближче до правого краю дороги, але не зупинявся. Водій автомобіля «Фіат» не пригальмував і зіткнувся з ВАЗ-211040 на зустрічній смузі руху. Від удару «десятку» розвернуло та кинуло у рівчак на узбіччі. Він зупинився навпроти «десятки» і побіг на допомогу: пасажир вийшов самотужки, а водія затисло і витягнути його не можна було. «Фіат» теж від удару розвернуло, він зупинився за 5 м попереду посередині проїжджої частини дороги. Він викликав швидку і МЧС. ОСОБА_5 , який керував «Фіатом», теж вийшов з автомобіля і підійшов до «десятки», щоб допомогти постраждалим. Але від ОСОБА_5 було чути різкий запах алкоголю, тому він попросив обвинуваченого відійти.

З посвідчення водія на а.м.с. 125 вбачається, що ОСОБА_12 має право керування транспортними засобами категорії А, В, С з 1988 року, а отже добре орієнтувався на місці події та оцінював дорожню обстановку.

Свідок ОСОБА_13 показала, що вона працює продавцем в магазині «Марта» навпроти відділу поліції по вул.. Козацькій м. Славута. 17 грудня 2019 р близько 07.30 год в магазин зайшов ОСОБА_5 , який був дуже схвильований, але не п`яний, купив 0,37 л горілки і одразу ж в магазині випив.

Свідок ОСОБА_9 показав, що у нього на подвір`ї ОСОБА_5 залишав свій автомобіль «Фіат». 17 грудня 2020 р близько 05:15 год ОСОБА_5 прийшов забрати автомобіль, був тверезий, розказав, що приїхав з Києва із заробіток, збирався їхати додому на вул.. Лісну, 15 в м. Славута. Він допоміг занести до автомобіля сумку і ОСОБА_5 поїхав. Біля 10 год він бачив автомобіль «Фіат», що належить ОСОБА_5 на місці ДТП поблизу залізничного вокзалу.

Крім особистого визнання, показань потерпілих, свідків, винуватість обвинуваченого стверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР про внесення відомостей та про початок кримінального провадження № 0000634 за фактом ДТП, що мало місце 17 грудня 2019 р близько 06.15 год в м. Славута на вул.. Князів Сангушків за участю автомобіля «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «ВАЗ 211040», д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України і перекваліфікацією дій на ч. 2 ст. 286 КК України (а.м.с.3, 2, 1);

- рапортом чергового інспектора поліції від 17.12.2019 р про отримання повідомлення від ОСОБА_12 про ДТП біля залізничного вокзалу між автомобілями «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 , та ВАЗ 2110 НОМЕР_3 , а також про те, що водій автомобіля «Фіат» у п`яному стані; водій та пасажир ВАЗ2110 травмовані (а.м.с.8);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою та фототаблицею до нього від 17.12.2019 р, з якого вбачається, що на лівому узбіччі в напрямку вул.. Привокзальної виявлено автомобіль ВАЗ 211040, д.р.н. НОМЕР_3 , на його зовнішній поверхні виявлено пошкодження вітрового скла зліва, капота зліва, лівого крила, лівих передніх дверцят, переднього бампера зліва, частково деформований моторний відсік зліва. На лівій смузі для руху в напрямку вулиці Приміська виявлено автомобіль «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 . На зовнішніх поверхнях автомобіля виявлено пошкоджене вітрове скло зліва, пошкоджене ліве крило, пошкоджений капот справа, відсутня ліва фара, пошкоджений передній бампер зліва, частково пошкоджений моторний відсік зліва. На лівій смузі для руху в напрямку вул.. Приміської виявлені сліди юзу автомобіля ВАЗ: довжина сліда юзу правого переднього колеса 7,2 м, заднього правого колеса 9,3 м. Ознаки напрямку руху автомобіля встановлено по наявних уламках на проїжджій частині дороги на місці ДТП. На лівому узбіччі в напрямку вул.. Привокзальної виявлено передній бампер автомобіля ВАЗ, який знаходиться на відстані 3,9 м від краю узбіччя на трав`яному покритті. На лівій смузі для руху та частково на лівому узбіччі в напрямку вул.. Привокзальної виявлено осип уламків транспортних засобів (а.м.с. 9-13, 14, 15-20);

- протоколом огляду транспортного засобу та фототаблицею до нього від 17 грудня 2019 р, зокрема, автомобіля «ВАЗ 211040», д.р.н. НОМЕР_3 , в ході якого виявлені пошкодження, що виникли в результаті ДТП (а.м.с. 23-27);

- довідкою АМТ (МВС) про те, що власником автомобіля «ВАЗ 211040», д.р.н. НОМЕР_3 був ОСОБА_7 (а.м.с. 134-135), який був зареєстрований ФОПом та мав ліцензію на здійснення внутрішніх перевезень пасажирів і їх багажу на таксі (а.м.с. 136-138);

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу від 21.02.2020 р № 10.2-0016:20, відповідно до якого на момент огляду робоча гальмова система автомобіля «ВАЗ 211040», д.р.н. НОМЕР_3 , перебувала в несправному стані. Несправність робочої гальмової системи полягає у деформації трубки гідроприводу гальмового механізму переднього лівого колеса та руйнуванні корпусу циліндра гальмового механізму переднього лівого колеса. Дані пошкодження знаходяться в зоні локалізації аварійних пошкоджень, носять аварійний характер та їх виникнення пов`язане із взаємним зміщенням елементів конструкції автомобіля під дією ударних навантажень в процесі розвитку ДТП. Ознак, які б свідчили про непрацездатність робочої гальмової системи до моменту ДТП не встановлено (а.м.с. 37-40);

- протоколом огляду транспортного засобу та фототаблицею до нього від 17 грудня 2019 р, зокрема, автомобіля «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 , в ході якого виявлені пошкодження, що виникли в результаті ДТП (а.м.с. 43- 46);

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу від 21.02.2020 р № 10.2-0015:20, відповідно до якого на момент огляду робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 , перебували в несправному стані. Несправність гальмової системи полягає у зламі трубки гідроприводу гальмового механізму переднього лівого колеса та по цій причині витоку робочої гальмової рідини з компенсаційного бачка робочої гальмової системи та непрацездатності системи в цілому. Несправність рульового керування полягає у механічних пошкодженнях охолоджуючого радіатора гідро підсилювача рульового керування та по цій причині витоку робочої рідини з компенсаційного бачка гідро підсилювача рульового керування. Дані пошкодження носять аварійний характер, пов`язуються із дією ударних навантажень, які виникли під час розвитку дорожньо-транспортної пригоди. Ознак, які б свідчили про непрацездатність досліджуваних систем до моменту дорожньо-транспортної пригоди не виявлено (а.м.с. 57-61);

- висновком судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 17.02.2020 р № 10.1/10.4-0055:20 про те, що відповідно до локалізації механічних пошкоджень на транспортних засобах в момент первинного контакту під час зіткнення автомобіль «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 своєю передньою лівою частиною контактував з передньою лівою частиною автомобіля «ВАЗ 211040», д.р.н. НОМЕР_3 .

Відповідно до локалізації слідової інформації, що зафіксована під час огляду місця пригоди, зіткнення автомобілів «ВАЗ 211040», д.р.н. НОМЕР_3 та «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 відбулося на напрямку, призначеному для руху від вул.. Привокзальна до вул.. Приміська м. Славута, тобто на смузі руху автомобіля «ВАЗ 211040», д.р.н. НОМЕР_3 .

В заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог пп.10.1, 11.1, 11.3, 12.4, 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1); кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1 , 5.17.2, а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними (п.11.1); на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу (п. 11.3); у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (п.12.4); перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані (п. 14.2 (в)).
В заданій дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ 211040», д.р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до технічних вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
В заданій дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ 211040», д.р.н. НОМЕР_3 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 , який виїхав на зустрічний напрямок руху, шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки автомобіля «ВАЗ 211040», д.р.н. НОМЕР_3 , до місця зіткнення з автомобілем «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 з моменту виникнення небезпеки, заданого у вихідних даних.

При заданих обставинах події, з технічної точки зору, до виникнення даної пригоди призвели дії водія автомобіля «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , пов`язані із зміною напрямку руху керованого ним автомобіля та виїздом на смугу зустрічного руху (невідповідність дій вимогам п.п. 10.1, 11.3, 14.2 (в) Правил дорожнього руху України), по якій в цей момент рухався автомобіль «ВАЗ 211040», д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , на такій відстані, якої було недостатньо для уникнення зіткнення (а.м.с.66-70);

- довідкою Хмельницького обласного центру з гідрометеорології про те, що 17 грудня 2019 р опадів не було, атмосферні явища відсутні (а.м.с. 147);

- довідками Славутської ЦРЛ про те, що ОСОБА_8 17.12.2019 р о 08.15 поступив в травматологічне відділення лікарні з діагнозом: Політравма. ЧМТ. Забій головного мозку. Забій правого колінного суглобу. Забійно-рвана рана лобної ділянки голови. Забій грудної клітки. Йому було призначене відповідне лікування . ОСОБА_7 17.12.2019 р госпіталізований у відділення анестезіології та інтенсивної терапії КП «Славутська ЦРЛ» з діагнозом: Політравма. ЗЧМТ. Забій головного мозку. Закрита травма грудної клітки. Перелом ребер зліва. Перелом в/з лівого стегна. Перелом правого колінного суглобу. Травматичний шок ІІ ст.. Помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.м.с. 141, 144);

- висновком судової медичної токсикології від 27.12.2019 р № 2322, з якого вбачається, що у зразку крові ОСОБА_5 , відібраному у нього 17 грудня 2019 р о 10.45, виявлено наявність етилового алкоголю в крові 5,53 0/00 проміле (а.м.с.73, 76 );

- з висновку лікаря Славутської ЦРЛ від 17.12.2019 р № 134 вбачається, що 17 грудня 2019 р о 07.15 год ОСОБА_5 відмовився від освідчення на алкоголь (а.м.с. 128);

- з довідки АРМОР та постанови судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.11.2019 р вбачається, що ОСОБА_5 притягувався у 2019 р до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.м.с. 131, 133);

- відповідно до Висновку лікаря Славутської ЦРЛ від 17.12.2019 р № 42 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 17 грудня 2019 року о 08.00 год ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 1,85 0/00 (а.м.с. 129).

Показання потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_12 про те, що на момент ДТП обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, узгоджуються з висновком лікаря Славутської ЦРЛ від 17.12.2019 р № 42 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та висновком судової медичної токсикології від 27.12.2019 р № 2322, відповідно до яких степінь виявленого алкогольного сп`яніння може вказувати на те, що під час ДТП ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 , показань заявлених стороною захисту свідків ОСОБА_9 про те, що 17.12.2019 р близько 6.00 год обвинувачений був тверезий, а також ОСОБА_13 про те, що 17.12.2019 р близько 07.30 ОСОБА_5 випив у магазині «Марта» 0,37 л горілки, відмова ОСОБА_5 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у Славутській ЦРЛ 17.12.2019 р о 08.00 год, а також те, що 0 7.30 після ДТП він випив 0,37 л горілки, вказують лише на бажання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинення ДТП в стані алкогольного сп`яніння, оскільки стан алкогольного сп`яніння - 1,85 0/00 о 08.00 год ранку та 5,53 0/00 проміле о 10.45 год не міг виникнути лише від випитого обвинуваченим о 07.30 год 0,37 л алкоголю .

- рапортом чергового інспектора поліції від 20.12.2019 р про отримання повідомлення про раптову смерть ОСОБА_7 у реанімаційному відділенні Славутської ЦРЛ (а.м.с. 77);

- протоколом огляду трупа ОСОБА_7 та фототаблицею до нього, проведеного за участю спеціаліста ОСОБА_14 (а.м.с. 78-82);

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 , з якого вбачається, що він помер у віці 76 років, ІНФОРМАЦІЯ_3 . Причина смерті поєднана травма голови, грудної клітки та нижніх кінцівок (а.м.с. 85);

- висновком судово-медичної експертизи від 24.01.2020 р № 320, з якого вбачається, що у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження: а) внутрішньочерепна травма з множинними крововиливами під м`які оболонки та в речовину головного мозку, раною в лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці голови, крововиливом в лівий скроневий м`яз та поверхневою раною в ділянці підборіддя.

б) тупа закрита травма грудної клітки з множинними переломами ребер обох половин грудної клітки та ушкодженнями плеври, правобічним гемопневмотораксом (накопиченням повітря та 250 мл крові в плевральній порожнині), лівобічним гемотораксом (накопиченням 600 мл крові в плевральній порожнині), забоєм серця у вигляді крововиливу в передню стінку правого передсердя, із синцем на передній поверхні грудної клітки, крововиливом в м`язи передньої поверхні грудної клітки.

в) закритий багато уламковий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки з масивними крововиливами в м`язи лівого стегна та лівої сідниці; закритий багато уламковий перелом правого надколінка.

Дані тілесні ушкодження (вказані в пп. а), б), в)) утворилися від дії тупих твердих предметів або при ударах об такі, могли виникнути внаслідок ударів об виступаючі частини салону автомобіля в строк та при обставинах, вказаних у постанові, а саме, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, а в даному випадку, що призвели до смерті.

г) синець на тильній поверхні правої кисті, синець на зовнішній поверхні лівого плечового суглобу та верхньої третини лівого плеча. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів або при ударах об такі, могли виникнути внаслідок ударів об виступаючі частини салону автомобіля в строк та при обставинах, вказаних у постанові, за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості по відношенню до живої людини та в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

Смерть громадянина ОСОБА_7 настала внаслідок тупої поєднаної травми голови, грудної клітки та нижніх кінцівок з множинними крововиливами під м`які оболонки та в речовину головного мозку, множинними переломами ребер обох половин грудної клітки з гемо пневмотораксом та забоєм серця, закритим переломом лівої стегнової кістки з масивними крововиливами в м`язи лівого стегна та сідниці, закритим переломом правого надколінка, що призвело до набряку головного мозку, зупинки серцевої діяльності та дихання.

Згідно з представленими медичними документами, смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 08 год 15 хв, що не суперечить даним судово-медичної експертизи його трупа.

Відповідно до запису в медичній карті стаціонарного хворого 17.12.2019 р о 09.00 год у хворого взято 2 зразка крові на алкоголь. Результати дослідження крові на алкоголь у медичній карті стаціонарного хворого ОСОБА_7 відсутні.

При судово-токсикологічній експертизі крові та спинномозкової рідини з трупа ОСОБА_7 наявність етилового (винного) алкоголю не виявлено.

При судово-імунологічній експертизі зразка крові з трупа ОСОБА_7 встановлено, що кров з його трупа відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.м.с. 86-90);

- висновком судово-медичної гістологічної експертизи від 20.01.2020 р № 2046, відповідно до якої на підставі досліджених органів трупа ОСОБА_7 встановлено наявність субарахноїдального крововиливу в головний мозок. В препаратах із міокарду та м`язу лівого стегна: поширений по типу гематоми та вогнищевий інфільтративного характеру крововиливи з реактивними змінами у вигляді клітинної та судинних реакцій. Набряк головного мозку та мозочка. Порушення реологічних властивостей крові у вигляді еритроцитарних стазів.

Переважне повнокров`я досліджуваних органів, нерівномірне кровонаповнення в судинах печінки та міокарду (а.м.с. 91-92);

- висновком судово-медичної токсикологічної експертизи зразка крові та спинномозкової рідини трупа ОСОБА_7 від 27.12.2019 р № 2334, з якого вбачається, що наявність етилового (винного) алкоголю не виявлено (а.м.с. 93);

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи від 24.12.2019 р № 514 про те, що кров з трупа ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (а.м.с. 94);

- висновком судово-медичної експертизи від 07.02.2020 р № 59, з якого вбачається, що у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: закрита внутрішньочерепна травма із забійно-рваною раною лобно-тім`яної ділянки голови та забоєм головного мозку, забій правого колінного суглобу з підшкірною гематомою, забій грудної клітки, грудного та шийного відділів хребта. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або при ударах об такі, могли виникнути внаслідок ударів об виступаючі частини салону автомобіля, в строк та при обставинах, вказаних у постанові та обстежуваним, за своїм характером, в сукупності, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я (понад 21 день) (а.м.с.96-97);

- протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 , під час якого 21 січня 2020 р ОСОБА_8 розповів та показав місце ДТП, розташування транспортних засобів на проїжджій частині дороги в момент зміни напрямку руху автомобілем під керуванням ОСОБА_5 та виїзду ним на зустрічну смугу руху, розташування транспортних засобів на дорозі в момент зіткнення автомобілів; схемою до протоколу слідчого експерименту та фототаблицею до нього (а.м.с. 119-124);

- процесуальними документами, а саме: постановами слідчого про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000634 від 17.12.2019 р автомобіля «ВАЗ 211040», д.р.н. НОМЕР_3 , автомобіля «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 ; ухвалами слідчого судді про накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 211040», д.р.н. НОМЕР_3 та на автомобіль «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 ; постановами слідчого про призначення судових експертиз; постановою слідчого та протоколом про відібрання у ОСОБА_5 зразків крові для проведення судової токсикологічної експертизи; ухвалою слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_8 , протоколом тимчасового доступу та вилучення медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_8 (а.м.с. 21-22, 41-42, 31-32, 50-52, 31-32, 33, 53, 62-63, 74, 83-84, 95, 71-73, 100-101, 103).

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 має посвідчення водія (а.м.с. 127), ліцензію на надання послуг з внутрішнього перевезення пасажирів на таксі (а.м.с. 130).

Власником автомобіля «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 під час ДТП, є ОСОБА_15 (а.м.с. 126).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Проте, диспозиція ст. 286 КК сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені обвинуваченим у момент ДТП.

При цьому, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 (провадження № 13-31кс19), належить враховувати, що злочин, передбачений ст. 286 КК, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст. 286 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку. Таким чином, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження - ч. 1, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження - ч. 2, загибель кількох осіб - ч. 3); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати: 1) у вчиненні дій, заборонених правилами (наприклад, керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії тощо); 2) у невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту (незниження швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки, недотримання безпечного інтервалу тощо).

Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 286 КК.

Відповідно до висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 (провадження № 13-31кс19), керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, хоча і становить порушення вимог підп. «а» п. 2.9 ПДР, однак само по собі не може виступати прямою безпосередньою причиною настання ДТП та її наслідків у вигляді заподіяння потерпілому (потерпілим) тілесних ушкоджень або смерті. Стан сп`яніння не охоплюється об`єктивною стороною (не є кваліфікуючою ознакою) злочину, передбаченого ст. 286 КК, і при призначенні покарання особі може враховуватись як обставина, що обтяжує покарання згідно з п. 13 ч. 2 ст. 67 КК.

Враховуючи висновок Верховного Суду, суд знаходить, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування, також не є елементом об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 286 КК, оскільки також не призводить до суспільно небезпечних наслідків, передбачених у цій статті.

На підставі викладеного, суд вважає, що порушення ОСОБА_5 пунктів 10.1,11.3, 12.4, 14.2 (в) ПДР містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у даній ДТП та є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК. Порушення обвинуваченим п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України не охоплюється об`єктивною стороною (не є кваліфікуючою ознакою) злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, і при призначенні покарання враховується як обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_5 згідно з п. 13 ч. 2 ст. 67 КК.

Порушення ОСОБА_5 вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування) також не є елементом об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а враховується судом як обставина, що характеризує його особу.

Тому з обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України порушення п. 2.1 а), п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, як кваліфікауючі ознаки, слід виключити.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст..ст. 50, 65 КК України та вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання, що є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин з необережності; обставиною, що обтяжує йому покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття в скоєному, беззаперечне визнання своєї вини в ході судового розгляду справи по суті, часткове відшкодування заподіяної потерпілим майнової шкоди.

ОСОБА_5 не судимий (а.м.с. 154), має постійне місце проживання (а.м.с. 149, 217-218), позитивно характеризується за місцем проживання (а.м.с. 150), але раніше притягувався до адміністративної відповідальності (а.м.с. 131), займається підприємницькою діяльністю по наданню послуг таксі (а.м.с. 130), на обліку у лікарів психіатра, невропатолога та нарколога не перебуває (а.м.с. 152), на час вчинення ДТП був інвалідом третьої групи загального захворювання (а.м.с. 161), у 2015 році переніс інфаркт міокарда (а.м.с. 162. А.с. 177 т.2), періодично проходить лікування у зв`язку з хворобою серця (а.м.с. 164-168, 169, 170) та наслідками травми руки (а.с. 178 т. 2), має на утриманні матір похилого віку (а.м.с. 155), та неповнолітнього сина (а.м.с. 158), який продовжує навчання у вищому навчальному закладі на контрактній основі та потребує матеріальної допомоги (контракт долучається), а мати страждає алкоголізмом і утриманням сина не займається (а.с. 174 т. 2). В ході досудового розслідування ОСОБА_5 частково відшкодував потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду (а.м.с. 159, 160).

Суд також враховує, що протиправні дії обвинуваченого призвели до тяжких непоправних наслідків у вигляді смерті людини, тоді як відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

Що стосується позиції потерпілих стосовно призначення покарання, то у справах цієї категорії їх позиція не є обов`язковою для суду, однак вона ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК, і не має над ними пріоритету.

На підставі викладеного суд знаходить за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі вимог ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 5652, 36 грн слід стягнути з обвинуваченого в користь держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд знаходить за необхідне скасувати арешт транспортних засобів «ВАЗ 211040», д.р.н. НОМЕР_3 та «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 , накладений ухвалами слідчого судді від 18.12.2019 р, та повернути їх власникам відповідно до ст. 100 КПК України. Підстав для звернення стягнення на автомобіль «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування майнової шкоди немає, так як власником цього автомобіля є стороння особа - ОСОБА_15 (а.м.с. 126).

Прокурор в інтересах держави в особі Славутської районної державної адміністрації подав позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину у КП «Славутська центральна районна лікарня» в сумі 9745,50 грн, зокрема: на лікування потерпілого ОСОБА_7 - в сумі 6308 грн 70 коп, на лікування ОСОБА_8 - в сумі 3436 грн 80 коп. Підставою своїх вимог вважає, те що ОСОБА_5 17 грудня 2019 р близько 06 год 15 хв в м. Славута на вул.. Кн.Сангушків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, внаслідок чого були спричинені тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з 17.12.2019 р по 20.12.2019 р протягом 3 ліжкоднів; потерпілий ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з 17.12.2019 р по 27.12.2019 р (10 ліжкоднів) . За вказаний період на лікування ОСОБА_7 витрачено 6308,70 грн., на лікування ОСОБА_8 3436,80 грн, що стверджується довідками Славутської ЦРЛ №738 від 10.04.2020 та №740 від 10.04.2020 р (а.с. 167, 168 т. 1), чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму.
Судом встановлено, що саме злочинними діями ОСОБА_5 потерпілим були заподіяні тілесні ушкодження, внаслідок яких вони лікувалися у Славутській ЦРЛ. Обвинувачений в добровільному порядку витрати на лікування потерпілих в лікарні не відшкодував. Відповідно до ст.1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993, встановлено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить заклад. Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Відповідно до Статуту Славутської центральної районної лікарні, затвердженого рішенням Славутської районної ради від 28.02.2019 року, лікарня фінансується з місцевого бюджету.
ОСОБА_5 повністю визнав позовні вимоги прокурора.
Викладене дає підстави вважати позов прокурора обґрунтованим, законним та підставним, а тому його слід задовольнити.
ОСОБА_11 (а.с.76-78 т. 1) дружина ОСОБА_7 , визнана потерпілою у кримінальному провадженні у зв`язку із смертю ОСОБА_7 (а.м.с. 113); постійно проживала з чоловіком в АДРЕСА_2 до дня смерті останнього (а.с. 79 т. 1).
ОСОБА_11 звернулася в суд з позовом у кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_5 та Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної смертю чоловіка внаслідок ДТП, та просить стягнути в її користь з ОСОБА_5 274962 грн моральної шкоди, з МТСБУ 25038 грн моральної шкоди та 150228 грн шкоди, заподіяної втратою годувальника (а.с. 70-75 т. 1).
Позовні вимоги ОСОБА_11 обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, вчиненої ОСОБА_5 17.12.2019 р, її чоловік ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, несумісні з життям, протягом трьох діб перебував на стаціонарному лікуванні у Славутській ЦРЛ, а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Цивільна відповідальність ОСОБА_5 , як володільця наземного транспортного засобу, не була застрахована в установленому порядку Тому обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної потерпілому транспортним засобом, покладається на Моторне (транспортне) страхове бюро України. На момент смерті чоловіка вона була непрацездатною і знаходилась на його утриманні. Інших осіб у нього на утриманні не було. З урахуванням віку, а також обставин, що потягли смерть ОСОБА_7 , посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 1202 ЦК України, вважає, що має право на відшкодування коштів у зв`язку із смертю годувальника одноразово, але не більше як за три роки на перед. Оскільки Законом України «Про обов`язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (4173 грн), то вважає, що має право на отримання коштів у зв`язку із втратою годувальника в сумі 150 228 грн. Крім цього, непередбачувана смерть чоловіка внаслідок ДТП, спричинила їй душевні страждання у зв`язку з втратою близької людини, з якою прожила все життя і у похилому віці залишилась одинокою. Вона втратила душевний спокій та була позбавлена звичного способу життя, припинила значну частину соціальних зв`язків та контактів, перестала отримувати задоволення від спілкування з іншими людьми, з`явився страх за життя рідних, погіршилося здоров`я та вона вимушена періодично лікуватись. Розмір моральної шкоди оцінює в 300000 грн та вважає, що частину цих коштів в межах регламентних виплат в сумі 25038 грн повинне відшкодувати МТСБ України, а решту 274962 грн безпосередній винуватець обвинувачений ОСОБА_5 .
На обґрунтування позовних вимог потерпіла ОСОБА_11 надала суду копію свідоцтва про одруження (а.с. 78 т. 1), довідку виконкому Славутської міської ради від 11.03.2020 р про те, що вона проживала з чоловіком ОСОБА_7 до дня смерті останнього (а.с. 79 т. 1), копію пенсійного посвідчення ь(а.с. 80 т. 1), копію пенсійного посвідчення ОСОБА_7 (а.с.81 т.ж 1), довідку Головного управління Пенсійного фонду України від 06.07.2020 р про розмір пенсії ОСОБА_7 (а.с.166, 165 т. 2).
Представник потерпілої в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.
ОСОБА_10 дочка ОСОБА_7 , визнана потерпілою у кримінальному провадженні у зв`язку із смертю батька ОСОБА_7 (а.м.с. 109), звернулася в суд з позовом до обвинуваченого ОСОБА_5 та Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної смертю батька внаслідок ДТП, та просить стягнути в її користь: з ОСОБА_5 274962 грн моральної шкоди, з МТСБУ 25038 грн моральної шкоди, 125000 грн шкоди, заподіяної пошкодженням внаслідок ДТП належного батькові автомобіля ВАЗ 211040 , 4323,12 грн витрат на лікування батька у Славутській ЦРЛ та 2110,36 грн витрат на поховання (а.с.88-95 т. 1).
В ході розгляду справи ОСОБА_10 змінила розмір позовних вимог та просить стягнути в її користь з Моторного (транспортного) страхового бюро України 77115 грн 41 коп майнової шкоди, зокрема: 23 716,29 грн шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля ВАЗ 211040, 3323,12 грн витрат на лікування ОСОБА_7 у Славутській ЦРЛ, 50 076 грн витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника, а також 25038 грн моральної шкоди, заподіяної душевними стражданнями у зв`язку зі смертю батька внаслідок ДТП. Просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в її користь 19 565 грн 36 коп витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, які не можуть бути покриті страховим відшкодуванням, та 264 962 грн моральної шкоди, заподіяної душевними стражданнями у зв`язку зі смертю батька (а.с. 212-213 т. 2).
Позовні вимоги ОСОБА_10 обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, вчиненої ОСОБА_5 17.12.2019 р, її батько ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, несумісні з життям, протягом трьох діб перебував на стаціонарному лікуванні у Славутській ЦРЛ, а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Цивільна відповідальність ОСОБА_5 , як володільця наземного транспортного засобу, не була застрахована в установленому порядку. Тому обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної потерпілому транспортним засобом, покладається на Моторне (транспортне) страхове бюро України. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль ВАЗ 211040 реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належав її батьку та успадкований нею після смерті батька. Вартість матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля ВАЗ 211040 внаслідок ДТП, складає 112752 грн 00 коп, залишкова вартість автомобіля - 4831 грн 71 коп, а отже розмір заподіяної їй шкоди становить 107920,29 грн (112752 грн 00 коп - 4831 грн 71 коп). Враховуючи, що 20 серпня 2020 р МТСБУ частково відшкодувало їй майнову шкоду, заподіяну пошкодженням транспортного засобу ВАЗ211040, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в сумі 84 204 грн, то розмір відшкодування майнової шкоди становитиме 23 716,29 грн. На лікування батька та його комп`ютерне обстеження протягом 17, 18, 19 грудня 2019 р було витрачено 5323,12 грн; ОСОБА_5 добровільно відшкодував їй 2000 грн на лікування. Тому розмір страхового відшкодування на лікування становить 3323,12 грн. У зв`язку зі смертю батька, вона понесла витрати на поховання і спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 69641 грн 36 коп. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» загальний розмір відшкодування витрат на поховання стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленому на день настання страхового випадку. Тому вона пред`явила вимогу до МТСБУ про відшкодування витрат на поховання ОСОБА_7 в розмірі 50076 грн (4173 грн мінімальна заробітна плата станом на 17.12.2019 р х 12), а решту витрат на поховання в сумі 19565,36 грн просить стягнути з ОСОБА_5 .
Крім цього, непередбачуване ушкодження здоров`я внаслідок ДТП та подальша смерть батька, спричинили їй душевні страждання у зв`язку з втратою рідної людини. Вона втратила душевний спокій та була позбавлена звичного способу життя, припинила значну частину соціальних зв`язків та контактів, перестала отримувати задоволення від спілкування з іншими людьми, з`явився страх за життя рідних. Розмір моральної шкоди оцінює в 300000 грн та вважає, що частину цих коштів в межах регламентних виплат в сумі 25038 грн повинне відшкодувати МТСБ України, а решту 264962 грн з урахуванням раніше сплачених 10000 грн, безпосередній винуватець обвинувачений ОСОБА_5 .
На обґрунтування позовних вимог потерпіла ОСОБА_10 надала суду копію свідоцтва про народження (а.с.216 т. 2), копію свідоцтва про шлюб на підтвердження підстав для зміни прізвища з ОСОБА_16 на ОСОБА_17 (а.с. 215 т. 2), копію свідоцтва про смерть батька ОСОБА_7 (а.с. 214 т. 2), копію свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль ВАЗ 211040, д.р.н. НОМЕР_3 (а.с. 156 т. 2), витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 157 т. 2), касові чеки з аптек про витрати на придбання ліків в період з 17.12.2019 р по 19.12.2019 р на суму 4323,12 грн (а.с.96-99 т. 1), квитанцію про оплату комп`ютерної томографії ОСОБА_7 в сумі 1000 грн (а.с.228 т. 1), копію Журналу Славутської ЦРЛ обліку прийому хворих у стаціонар та відмов у госпіталізації (а.с.105-106 т. 1), Журнал запису амбулаторних операцій щодо лікарських призначень ОСОБА_7 17, 18, 19 грудня 2019 р (а.с.107-113 т. 1), договір на організацію та проведення поховання з КП «Славута-Сервіс» та Рахунок-замовлення, відповідно до яких ОСОБА_10 сплатила 1110,36 грн (а.с.100-103 т. 1), рахунок про сплату за послуги автокатафалка в розмірі 1000 грн (а.с.104 т. 1), копію товарного чека від 20.12.2019 р про оплату вартості товарів ритуального призначення в сумі 7531,00 грн (а.с.229 т. 1), копію накладної про те, що вартість надгробного пам`ятника із встановленням становить 60000 грн (а.с. 75 т. 2), квитанцію про оплату ОСОБА_10 вартості надгробного пам`ятника із встановленням в розмірі 60000 грн (а.с. 76 т. 2), копію повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, надіслане потерпілою ОСОБА_10 . Моторному (транспортному) страховому бюро України 26 грудня 2019 р (а.с.114-115, 116 т. 1), копію заяви ОСОБА_10 . Моторному (транспортному) страховому бюро України від 28.01.2020 р про страхове відшкодування та опис вкладенння (а.с. 117-119 т. 1), висновок експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 10.04.2020 р № 100/20 , відповідно до якого вартість матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, що мала місце 17 грудня 2019 р о 06 год 15 хв по вул.. Князів Сангушків в м. Славута Хмельницької області, станом на 17.12.2019 р складає 112752 грн 00 коп. Залишкова вартість колісного транспортного засобу ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, складає 4831 грн 71 коп (а.с. 200-225 т. 1), Довідку МТСБУ від 15.05.2020 р про відшкодування спадкоємцям ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , 84 204 грн шкоди за пошкоджений транспортний засіб марки ВАЗ д.р.н. НОМЕР_3 (а.с.77 т. 2).
Представник потерпілої в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить також стягнути з ОСОБА_5 в користь потерпілої ОСОБА_10 40000 грн процесуальних витрат на правову допомогу і надав Договір про надання правової допомоги, Додаткову угоду до договору про надання правової допомоги та квитанцію про сплату ОСОБА_10 40000 грн в користь адвокатського об`єднання «Юрколегія».
ОСОБА_5 пред`явлені до нього позовні вимоги про відшкодування в користь потерпілої ОСОБА_10 19565 грн 36 коп витрат на поховання визнав повністю. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди визнав частково та вважає за можливе сплатити потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 по 75000 грн моральної шкоди кожному.
Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України у письмовому відзиві (а.с. 18-22, 25-26 т. 2) позовні вимоги потерпілих не визнав, просить відмовити ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в задоволенні позову, посилаючись на те, що потерпіла ОСОБА_10 без поважних причин пропустила визначений пп. 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду і подала таке повідомлення лише 26.12.2019 р, а заяву про страхове відшкодування подала 28.01.2020 р, хоча Закон встановлює строк для подачі заяви про страхове відшкодування 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП. Вважає позовні вимоги ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, заподіяної пошкодження автомобіля необґрунтованими і безпідставними. Вимоги ОСОБА_10 про відшкодування витрат на лікування та поховання ОСОБА_7 заявлені без урахування відшкодування, здійсненого ОСОБА_5 в сумі 2000 грн, тому підлягають зменшенню. Щодо відшкодування моральної шкоди, то МТСБУ відшкодовує таку шкоду лише у випадках, встановлених законом, зокрема п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки підстави, зазначені у п. 27.3 ст. 27 вказаного Закону відсутні, то підстав для відшкодування потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 моральної шкоди немає.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Стаття 62 КПК України передбачає, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Правовий статус МТСБУ визначено в Законі «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Так, за пунктом 39.1. статті 39 цього Закону МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено також перелік випадків, в яких регламентні виплати здійснюються саме МТСБУ за рахунок коштів з централізованих страхових резервних фондів чи з коштів фонду страхових гарантій.

Згідно з пунктом 41.1. статті 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

В справі, що розглядається, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, було заподіяно смерть ОСОБА_7 . Спричинення цих наслідків перебуває у причинному зв`язку із діяннями обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме вчиненням ним ДТП, який не застрахував цивільно-правову відповідальність як власник транспортного засобу. Відповідно до пункту 41.1. статті 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» саме МТСБУ відшкодовує шкоду потерпілим, оскільки шкода заподіяна транспортним засобом, власник якого ( ОСОБА_5 ) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

В контексті частини 1 статті 128 КПК України юридичною особою, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, є МТСБУ відповідно до ст.. 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 р у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) зазначає, що визначений Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядок звернення потерпілого до МТСБУ із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні статті 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування. Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, якщо йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини. Отже, для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до МТСБУ про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ», не є обов`язковим.

Тому суд знаходить безпідставними заперечення представника МТСБУ проти позовних вимог ОСОБА_10 з тих підстав, що вона своєчасно не звернулася до МТСБУ з повідомленням про страхову подію (ДТП) та своєчасно не подала заяву про страхове відшкодування.

Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого. Зокрема, відповідно до п. 27.1. страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди; п. 27.2. страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку; п. 27.3. страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Отже, дослідивши позов ОСОБА_11 , долучені докази, враховуючи обставини справи, враховуючи, що ОСОБА_11 була утриманцем ОСОБА_7 , який помер в результаті страхового випадку, та на підставі п.п. 27.1, 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.. 1200 ЦК України з відповідача МТСБУ слід стягнути в користь потерпілої ОСОБА_11 150 228 грн страхового відшкодування (36 х 4173 грн мін. зарплата).
З п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, вбачається, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого.
Відповідно до п. 24.1 ст. 24 вказаного Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Враховуючи, що витрати потерпілої ОСОБА_10 в сумі 1000 грн на діагностику (комп`ютерна томографія) та у розмірі 4323,12 грн на лікування потерпілого ОСОБА_7 і необхідність їх здійснення документально підтверджені дослідженими письмовими доказами, а також враховуючи, що в ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 добровільно відшкодував потерпілій 2000 грн на лікування її батька, суд знаходить, що позов до МТСБУ про стягнення 3323,12 грн витрат, передбачених ст.ст. 23, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слід задовольнити.
Відповідно до п 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Потерпіла ОСОБА_10 та її представник в ході судового розгляду довели, що понесені потерпілою витрати на поховання ОСОБА_7 та встановлення йому надгробного пам`ятника становлять 69641,36 грн та відповідно до п 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягають стягненню в користь потерпілої з МТСБУ в розмірі 50076 грн ( 12 х 4173 грн мін.з/п).
Відповідно до ст.. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи, що регламентні виплати МТСБУ, передбачені Законом України «ПОСЦПВВНТЗ», не покривають витрат, понесених потерпілою ОСОБА_10 на поховання її батька - ОСОБА_7 та встановлення йому надгробного пам`ятника, то відповідно до ст.. 1194 ЦК України її позов до заподіювача шкоди ОСОБА_5 про стягнення витрат на поховання в розмірі 19565,36 грн підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Суд враховує, що орган досудового розслідування відмовив представнику потерпілої ОСОБА_10 у проведенні судової авто товарознавчої експертизи з метою встановлення розміру майнової шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля ВАЗ 211040 д.р.н. НОМЕР_3 (а.м.с.208).
Тому суд вважає належним та допустимим доказом висновок автотоварознавчого експертного дослідження, здійсненого за клопотанням представника потерпілої (а.с. 225, 200-224 т. 1).
Дослідивши висновок автотоварознавчої експертизи, встановлено, що залишкова вартість автомобіля ВАЗ 211040 д.р.н. НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 4831,71 грн. А отже, він вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим.
Наведене вказує на підставність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_10 про стягнення з МТСБУ в її користь різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи, що відповідач відшкодував потерпілій 20.08.2020 р 84204 грн такої вартості, а також враховуючи, що експертом визначена вартість автомобіля ВАЗ 211040 д.р.н. НОМЕР_3 до ДТП в розмірі 107 920,29 грн, то відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з МТСБУ слід стягнути в користь потерпілої ОСОБА_10 23716,29 грн.
Відповідно до п 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону) - МТСБУ відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Оскільки в ході судового розгляду не доведено наявність підстав, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для стягнення з МТСБУ в користь потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 моральної шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_7 , то в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди в користь потерпілих, то суд приходить до наступного.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ч. 2 ст.. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Враховуючи те, що потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є особами, визначеними у ч. 2 ст. 1168 ЦК України, зазнали душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого та смертю чоловіка і батька відповідно, а також у зв`язку із пошкодженням майна, і такі душевні страждання доведені в ході судового розгляду як потерпілими, так і їх представником, суд вважає, що з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням вимог розумності і справедливості, позов потерпілих про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди слід задовольнити повністю.
Як вбачається з ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження (ч. 2 ст. 120 КПК України).
Відповідно до ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої злочином та процесуальні витрати потерпілого, включно витрати на правову допомогу, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Представником потерпілих на підтвердження виконання своїх повноважень надано Договори про надання правової допомоги потерпілій ОСОБА_10 , Додаткову угоду від 26.12.2019 р, у якій визначено розмір та спосіб оплати послуг представника потерпілого, квитанцію про сплату ОСОБА_10 40000 грн за надання правової допомоги.
Враховуючи наведене, тривалість провадження, вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 465 від 17 вересня 2014 року, якою затверджені Порядок оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів і Методика обчислення розміру винагороди адвокатів, суд знаходить, що вимоги ОСОБА_10 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 в її користь 40000 грн витрат на правову допомогу підлягають задоволенню.
Беручи до уваги тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, обвинуваченому слід залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

Керуючись ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд

у х в а л и в.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання шість років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту затримання ОСОБА_5 з 21 грудня 2019 року.

До набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

Стягнути з ОСОБА_5 :

- в користь ОСОБА_11 274 962 грн (двісті сімдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві грн) моральної шкоди;

- в користь ОСОБА_10 19565,36 грн (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять грн 36 коп) витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника, 264962 грн (двісті шістдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві грн) моральної шкоди, 40000 грн (сорок тисяч грн) витрат на правову допомогу;

- в користь держави 5652 грн 36 коп (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят дві грн 36 коп) процесуальних витрат на проведення експертиз;

- в користь держави в особі Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області 9745,50 грн (дев`ять тисяч сімсот сорок п`ять грн 50 коп) витрат на лікування ОСОБА_7 з 17.12.2019 р по 20.12.2019 р та ОСОБА_8 з 17.12.2019 р по 27.12.2019 р.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України в користь ОСОБА_11 150 228 грн (сто п`ятдесят тисяч двісті двадцять вісім грн) шкоди, у зв`язку зі смертю годувальника.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України в користь ОСОБА_10 23716,29 грн (двадцять три тисячі сімсот шістнадцять грн 29 коп) шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу, 3323,12 грн (три тисячі триста двадцять три грн 12 коп) витрат на лікування, 50076 грн (п`ятдесят тисяч сімдесят шість грн) витрат на поховання і встановлення надгробного пам`ятника.

Скасувати арешт транспортних засобів: автомобіля марки "ВАЗ" моделі "211040" державний реєстраційний номер НОМЕР_3 номер шасі (кузов,рами) НОМЕР_4 , та автомобіля «Fiat Doblo», д.р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_5 , накладений ухвалою слідчого судді від 18.12.2019 р., та повернути їх відповідно ОСОБА_10 і ОСОБА_5 .

Протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 з дня отримання копії, на вирок може бути подана апеляційна скарга в Хмельницький апеляційний суд через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1