Провадження № 1-кс/161/6898/20
У Х В А Л А
про накладення арешту на майно

м. Луцьк 22 вересня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого управління ГУНП у Волинській області майор поліції ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607 від 15.09.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого управління ГУНП у Волинській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Клопотання вмотивоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607 від 15 вересня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2020 близько 03.20 години водій автопоїзда в складі сидільного тягача марки «ДАФ», р.н. НОМЕР_1 та напівпричепа марки «Шмітз», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , рухаючись в с. Дерно, Ківерцівського району, в напрямку м. Луцька, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який раптово вийшов на проїзну частину з права на ліво відносно руху автопоїзда. Внаслідок пригоди пішохід помер на місці.

В ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, 15 вересня 2020 року автомобіль марки «DAF XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучено та поміщено на майданчик СУ ГУНП у Волинській області за адресою: Волинська область, м. Луцьк вул. Ківерцівська, 34.

Зазначений вище автомобіль марки «DAF XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , має силу речового доказу, оскільки є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою слідчого від 16 вересня 2020 року вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом.

Враховуючи, що вказаний транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину та зберіг на собі сліди його вчинення, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на нього, із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем.

Від слідчого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі. Клопотання підтримують у повному обсязі та просять задовольнити.
Від представника власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд клопотання за відсутності представника ПП «Властранс». Щодо вирішення клопотання покладається на розсуд суду.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне і підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).

Арешт майна з підстав того, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи було набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, хоча закон не вимагає аби ці докази були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607 від 15 вересня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 15.09.2020 року автомобіль марки «DAF XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 був вилучений та поміщений на майданчик СУ ГУНП у Волинській області за адресою: Волинська область, м. Луцьк вул. Ківерцівська, 34.

Постановою слідчого від 16 вересня 2020 року вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль марки «DAF XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , належить ПП «Властранс», юридична адреса Житомирська область, Житомирський район с. Пряжів вул. Миру, 46.
На переконання слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні довів, що для збереження транспортного засобу марки «DAF XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як речового доказу, проведення експертиз слід накласти арешт на нього.

При цьому слідчий суддя наголошує, що в даному випадку суспільний інтерес, який полягає в з`ясуванні об`єктивної істини у кримінальному провадженні за фактом ДТП, дозволяє втручання у право особи на мирне володіння своїм майном, що узгоджується з приписами ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином,зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно, а тому з метою належного збереження речових доказів та дослідження органами досудового слідства, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані, які дають достатні підстави вважати, що вищевказаний транспортний засіб відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, є доказом злочину, оскільки зберегло на собі його сліди - клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «DAF XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , який був вилучений 15 вересня 2020 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, який на праві власності належить ПП «Властранс», юридична адреса Житомирська область, Житомирський район с. Пряжів вул. Миру, 46 та перебуває в користуванні ОСОБА_5 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом до скасування арешту у встановленому порядку нормами діючого КПК України.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На підставі ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1
Волинської області