Справа № 297/1225/19
Провадження № 11-кп/4808/2/21
Категорія ч.2 ст.15, ч.3 ст. 305,
ч.3 ст.307 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретарів с/з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 зі змінами, що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2019 року щодо:

ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_15 ,

захисника ОСОБА_16 ,

перекладача - ОСОБА_17 ,

в с т а н о в и в:

1. Зміст вироку та обставини, встановлені судом першої інстанції.

1.1. ОСОБА_18 ( ОСОБА_11 ) визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Суд призначив йому таке покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 307 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_19 ( ОСОБА_11 ) остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання рахувати - з 09.03.2019 року.

Запобіжний захід тримання під вартою залишений до набрання рішенням законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) на користь держави судові витрати по справі за проведення експертизи в сумі 2860,00 грн.

Вирішені питання речових доказів.

1.2. Обставини, встановлені судом.

На початку березня 2019 року громадянин Туреччини ОСОБА_18 ( ОСОБА_11 ), перебуваючи на території Німеччини, вступив в злочинну змову з невстановленими особами, щодо незаконного переміщення з України на територію країн Європейського Союзу наркотичного засобу «героїн».

Так, ОСОБА_18 ( ОСОБА_11 ) повинен прибути у заздалегідь обумовлений час та місце на територію України, до м. Київ, де отримати партію наркотичного засобу «героїн», після чого приховати його в спеціально обладнаному для цього автомобілі та в подальшому здійснити перевезення партії наркотичного засобу територією України і незаконно перемістити його через митний кордон України та доставити до країн Західної Європи.

05.03.2019 ОСОБА_18 ( ОСОБА_11 ), в м. Карлсруе (Німеччина), отримав від невстановленої особи « ОСОБА_20 » автомобіль марки «Renault», д.н. НОМЕР_1 , зі спеціально обладнаним тайником під дном даного автомобіля, та за вказівкою вищевказаної особи на даному транспортному засобі вирушив в напрямку України.

06.03.2019 ОСОБА_18 ( ОСОБА_11 ) перетнув український корон в пункті пропуску «Краківець» та в ніч з 6 на 7 березня 2019 року прибув до м. Київ, зупинився в готелі «Восход» і повідомив про своє прибуття в обумовлене місце невстановленій особі «Есад Кара».

07.03.2019, за вказівкою останнього, зустрівся з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_21 , який прибув на місце зустрічі на автомобілі «BMW» з номерними знаками Польської Республіки.

08.03.2019 в період з 14 по 16 год. ОСОБА_18 ( ОСОБА_11 ) та невстановлена особа « ОСОБА_22 » прослідували на наявних в них автомобілях до невстановленого досудовим розслідуванням місця в межах м. Київ, де отримали партію наркотичного засобу «героїн» в кількості 59 брикетів прямокутної форми, запаковані в полімерну плівку, після чого здійснили їх приховування в тайнику, спеціально обладнаному в днищі автомобіля марки «Renault», на якому прибув ОСОБА_18 ( ОСОБА_11 ).

Після цього ОСОБА_18 ( ОСОБА_11 ) вирушив з м. Київ в напрямку кордону України з Угорщиною, для виїзду з України та слідування до країн Західної Європи.

09.03.2019 о 12 год. 30 хв., ОСОБА_18 ( ОСОБА_11 ) на автомобілі марки «Renault», д.н. Німеччини НОМЕР_1 , прибув в зону митного контролю митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС України.

В ході проведення митного контролю у вказаному транспортному засобі виявлено спеціально обладнаний тайник, в якому ОСОБА_18 ( ОСОБА_11 ) намагався незаконно перемістити через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю 59 брикетів спресованої порошкоподібної речовини світло-коричневого кольору, загальною вагою брутто 30,750 кг., яка 09.03.2019 за результатами проведення огляду місця події була виявлена та вилучена.

За висновком експерта виявлена і вилучена речовина в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфін).

Загальна маса героїну у наданих на експертизу пресованих порошкоподібних речовинах коричневого кольору становить 13692,96 грама.

Згідно з списком №1 таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, затверджених Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000, героїн відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Відповідно до таблиці №1, затвердженої наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», наркотичний засіб «героїн» в кількості 13692,96 грама відноситься до особливо великих розмірів.

1.3. Сахін Седат (SAHIN SEDAT) свою вину не визнав.

Пояснив, що проживає разом з своєю сім`єю в Німеччині і приблизно два роки працює охоронцем в нічному клубі. Керівник цього клубу, звати якого ОСОБА_20 , попросив його поїхати на автомобілі в м. Київ, оскільки йому довіряв.

Він сказав, на якому саме автомобілі потрібно їхати, куди саме, і що йому зателефонує в Києві особа на ім`я ОСОБА_23 .

Після прибуття до ОСОБА_24 йому дійсно зателефонувала вказана особа, сказала, що купляє йому квитки на літак, щоб повернутися додому, а автомобіль залишається.

Після того він сказав йому їхати на автомобілі за ним до автосервісу, щоб перевірити стан автомобіля, пояснивши, що якщо автомобіль в доброму стані, він його купляє, якщо ні, повертає назад.

Мехмед ОСОБА_25 поїхав на своєму автомобілі, а він за ним на тому, що приїхав з Німеччини. Під`їхавши до СТО від нього цей автомобіль забрали на огляд, а він залишився чекати, в приміщення СТО не заходив.

Через деякий час з ним знову зустрівся ОСОБА_23 і сказав, що автомобіль йому не підходить, його необхідно забирати назад в Німеччину, і що це погоджено з його керівником.

Він не хотів повертатися додому знову на автомобілі, а літаком, як і домовлялися спочатку, однак по телефону зв`язався з ОСОБА_20 , і той наказав забирати автомобіль назад.

Мехмед Таксі ОСОБА_26 сказав, якою саме дорогою йому необхідно їхати, а саме через Угорщину, а не через Польщу. Цього він також не хотів, не розумів для чого, якщо через Польщу ближче, але ОСОБА_23 наполягав, пояснив, що так краще, дав йому 100 Євро на бензин.

Після того одну ніч він відпочивав в готелі, а ранком поїхав в напрямку кордону з Угорщиною.

Там його запитали, чи знаходяться в автомобілі якісь заборонені речі, на що він спокійно відповідав, що ні, можна автомобіль оглядати, і що він не його.

В цей час він ще телефонував до ОСОБА_20 і запитував його, чи є щось незаконного в автомобілі, на що останній відповів, що такого там нічого немає.

Під час огляду прикордонники виявили в автомобілі, на якому він їхав, наркотичні засоби, що його здивувало. Тоді він знову зателефонував ОСОБА_20 і повідомив про це, на що останній почав погрожувати вбивством його сім`ї у випадку, якщо він буде називати його ім`я. Незважаючи на погрози він все розповів поліції, назвав всіх осіб, причетних до цього, їх адреси, показав їх фото, а дружина звернулася в поліцію і їй надано охорону.

Про наявність в автомобілі наркотичних засобів він не знав, перед виїздом з м. Києва поверхнево оглядав автомобіль і нічого підозрілого не помітив. Якби йому про це було відомо, він обов`язково повідомив би це працівникам поліції. До наркотичних засобів він жодного відношення не має, ніколи цим не займався, з Німеччини в Україну приїхав вперше.

2. Узагальнений зміст доводів апеляційної скарги захисників обвинуваченого.

2.1. Вирок не відповідає положенням ст. 370 КПК України (далі КПК) через істотні порушення кримінально-процесуального закону, невідповідність висновків фактичним обставинам та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність (п. 2 - 4 ч. 1 ст. 409, ст. 411, 412, п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК).

Мотивувальна частина рішення не містить викладення формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним по обох епізодах.

Не вказано якими доказами підтверджена злочинна змова щодо переміщення з України в країни ЄС указаних наркотичних засобів і суб`єктивна сторона інкримінованих злочинів: обізнаність обвинуваченого щодо кінцевої мети, щодо наявності тайнику в автомобілі, щодо отримання та приховування обвинуваченого спільно з ОСОБА_27 наркотичних засобів, які були потім виявлені в тайнику автомобіля під час слідування через кордон України.

Сахін Седат не знав і не міг знати про наявність в автомобілі схованих наркотичних речовин. Він вперше був в Україні, вперше сидів за рулем даного автомобіля, ніякого відношення до збуту наркотичних речовин ніколи не мав, а схованку неможливо було виявити при поверхневому огляді автомобіля виявити схованку, для цього було необхідно скористатися ямою або естакадою (показання свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ).

Докази умислу відсутні (п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК), а тому й кримінальний закон застосований судом неправильно. З факту керування вказаним автомобілем не слідує висновок про умисел (об`єктивне ставлення в вину).

2.2. Суд поклав в основу рішення недопустимі докази ( ч. 2 ст. 86 КПК).

Огляд транспортного засобу проведений без ухвали слідчого судді, дозвіл 11.03.2019 був даний на проведення обшуку, а не огляду (т. 1 а.п. 100 102).

Невідкладності у проведенні цієї дії не було (ч. 3 ст. 233 КПК).

Контроль переміщення і збирання доказів обвинуваченням не є підставою для огляду за законом (ч. 1-3 ст. 233 КПК).

Також усупереч приписам п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК протокол не містить належну інформацію про осіб, які беруть участь у цій дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання), їх повідомлення перед цим про застосування технічних засобів фіксації - телефону «iPhone».

Тому протокол огляду місця події від 09.03.2019 є недопустимим доказом (т. 1 а.п. 77-99) в контексті норми ст. 86 КПК.

2.3. Матеріали провадження не містять даних про повноваження слідчого і відповідні витяги з ЄРДР (ч. 1, 6 ст. 214 КПК).

2.2.3. Реєстр провадження не відповідає вимогам ст. 9, 109, 223 КПК.

У к/п № 0000025 від 09.03.2019 проведені молекулярно-генетична та дактилоскопічна експертизи (Т. 1 а.с. 237-242, 14:42 - 14:43, Т. 2 а.с. 12-21).

Ці докази спростовують причетність ОСОБА_10 до інкримінованих дій його сліди відсутні на упаковках наркотиків.

Це істотне порушення ст. 290 КПК, докази невинуватості скриті від захисту.

2.2.4. Перекладачі ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 не мають підтвердження компетентності, вони не попереджені про кримінальну відповідальність, ОСОБА_18 їх не розумів. Дані про переклад повідомлення про підозру та обвинувальний акт на мову, яку розуміє обвинувачений відсутні ( ч. 2 ст. 29, ч. 4 ст. 68 КПК). Це порушення права на справедливий суд.

(обвинувачений дав послідовні і детальні показання, що спростовує цей довод.

2.2.5.Обвинувачений активно сприяв встановленню істини по справі, надавав послідовні покази, надавав конкретні імена та адреси осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, однак його покази не були взяті до уваги та не було надано їм належну оцінку судом;

2.3. Докази обвинувачення не витримують перевірки відповідності критерію «поза розумним сумнівом», тому цей вирок ухвалений на припущеннях і суперечить приписам ст. 62 Конституції України та ч. 3 ст. 373 КПК України.

Обвинувальний вирок належить скасувати, а ОСОБА_9 виправдати у пред`явленому обвинуваченні у зв`язку з недоведеністю його вини.

3. Провадження в апеляційному суді.

3.1. Сахін Седат заявив, що злочинів не вчиняв, нічого про наркотичні засоби, які виявлені в автомобілі не знав. При огляді автомобіля присутній не був, його відвели в якусь кімнату і тримали там у наручниках. Він усе відразу розповів слідству. Перекладачем спочатку був азербайджанець, якого він дуже погано розумів. Переклад був неналежним, зміст вироку суду теж для нього незрозумілий.

Захисник ОСОБА_16 доводи апеляційної скарги підтримав, деталізував їх своїми аргументами відповідно до викладеного у п 2 Ухвали. Вказав також, що затримання було проведено з грубими порушеннями прав обвинуваченого.

3.2. Прокурор заперечив апеляційну скаргу. Всі докази відповідають вимогам належності і допустимості. Вирок суду законний, обґрунтований і належно вмотивований. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

4. За наслідками розгляду апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

4.1. Предмет перегляду.

Згідно приписів ст. 404 КПК України в апеляційному суді належить установити наявність чи відсутність обставин, на які вказала сторона захисту в апеляційній скарзі: істотні порушення кримінально-процесуального закону (недопустимість доказів), невідповідність висновків фактичним обставинам (відсутність доказів винуватості) та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність (засудження невинуватого).

4.2. Щодо недопустимості доказів.

Під час перетину особами державного та митного кордону України може проводитися огляд транспортних засобів.

Це означає, що тайник із наркотиками повинен бути виявлений на кордоні незалежно від того чи проводився контроль уповноважених органів за переміщеннями обвинуваченого.

Поряд із цим, рух автомобіля під керуванням ОСОБА_10 , за показаннями свідка ОСОБА_34 був контрольований тобто відбувалось безпосереднє переслідування особи, щодо якої були дані про вчинення злочину.

Тому 09.03.2019 під час спроби перетину ОСОБА_35 кордону огляд транспортного засобу був невідкладним у контексті положень ч. 3 ст. 233 КПК, після чого слідчий суддя ухвалив рішення про наявність законних підстав для обшуку (т. 1 а.п.47 49).

Правила огляду та обшуку іншого володіння особи (автомобіля) однакові ( ч. 2 ст. 237 КПК). Проведена дія відповідає приписам ст. 233 237 КПК України.

Факт виявлення вказаних наркотичних засобів за описаних у протоколі обставин доведений поза розумним сумнівом.

У протоколі огляду є дані про реєстрацію злочину в ЄРДР, участь слідчого ОСОБА_36 , понятих, їх місце проживання, а також дані щодо працівників правоохоронних органів, митниці, перекладача з німецької мови ОСОБА_37 та ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 77 98).

Свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_38 , ОСОБА_30 показували, що обвинувачений при огляді був забезпечений перекладачем і помітно хвилювався.

Окрім того, сам обвинувачений стверджував у суді, що після виявлення схованки телефонував невстановленій особі «Есад Кара», повідомив про це і почув у відповідь погрози.

Це спростовує твердження ОСОБА_10 щодо того, що він не був присутній під час цієї дії і не розумів змісту дій у нього був перекладач і він сам був присутній при цьому.

Відсутність адрес працівників правоохоронних органів та неповідомлення учасників цієї дії про її фіксацію на мобільний телефон на достовірність доказу не впливає.

Зміст дій органу досудового розслідування відповідає вимогам ст. 223 КПК.

Підстав для визнання цього протоколу недопустимим доказом немає.

4.3. У т. 1 на а.п. 7, 8 є дані про виконання вимог ст. 214 КПК: унесення даних до ЄРДР 09.03.2019 слідчим ОСОБА_39 , створення групи слідчих, у числі яких слідчий ОСОБА_40 , об`єднання матеріалів проваджень за обома обвинуваченнями та виділення провадження щодо невстановлених осіб тощо.

Доводи апеляції про те, що матеріали провадження не містять даних про повноваження слідчого і відповідні витяги з ЄРДР (ч. 1, 6 ст. 214 КПК) спростовані вказаними даними Реєстру матеріалів досудового розслідування. Вимоги ст. 109 КПК щодо інформації, яка повинна бути в Реєстрі виконані.

4.4. Щодо експертиз як доказів невинуватості.

У к/п № 0000025 від 09.03.2019 проведені молекулярно-генетична та дактилоскопічна експертизи (Т. 1 а.с. 237-242, 14:42 - 14:43, Т. 2 а.с. 12-21) полімерних упаковок наркотиків.

Експерти не виявили на поверхнях полімерних упаковок і полімерних кульків слідів пальців рук (т.1 а.п. 75 - 79), але виявили між шарами полімерної плівки предмети, схожі на волосся, з яких придатним для молекулярно-генетичних досліджень був об`єкт 2.

Генетичні ознаки об`єкта 2 не збігаються з генетичними ознаками обвинуваченого, належать особі жіночої статі. Походження від ОСОБА_10 виключається (т. 2 а.п. 64 74).

Сторона захисту вважає, що це докази невинуватості, які прокурор намагався скрити всупереч приписам ст. 290 КПК.

Оцінка апеляційного суду інша.

По-перше, генетичний матеріал, придатний для дослідження (об`єкт 2), був виявлений і в силу того, що він залишений не ОСОБА_35 , а належить невстановленій особі жіночої генетичної статі, матеріали експертиз знаходились у виділеному провадженні.

Ці експертизи доказового значення для даного провадження не мають, а можуть бути використані для ідентифікації осіб у виділених матеріалах. Окрім того, експертизи досліджені під час розгляду в суді першої інстанції за змагальною процедурою.

По-друге. З відсутності слідів ОСОБА_10 на упаковках від наркотичних засобів не слідує його невинуватість в інкримінованих злочинах. Це свідчення того, що ті, хто безпосередньо упаковував і ховав у тайник героїн, майже не залишили слідів, придатних для ідентифікації. Це вказує на приховування слідів злочину.

4.4. Щодо відсутності перекладу на рідну чи зрозумілу обвинуваченому мову.

Особа може відповідати перед законом, якщо розуміє обвинувачення і може захищатися від нього. Адекватний переклад у необхідних випадках є складовою права на захист відповідно до принципу «рівних можливостей» та приписів ст. 10 КПК.

ОСОБА_18 заявив, що не був забезпечений перекладом текстів підозри та обвинувального акту на рідну мову чи мову, яку розуміє.

Дані провадження спростовують таке твердження.

Огляд транспортного засобу був проведений з участю перекладача з німецької мови ОСОБА_37 і ОСОБА_10 , про що свідчать їх особисті підписи на кожній сторінці.

Протокол затримання теж містить дані про участь перекладача ОСОБА_41 перекладача турецької мови (т.1 а.п. 77, 107 - 109).

Підстави затримання, суть підозри, права ОСОБА_19 були відповідно до приписів ч. 2 ст. 29 КПК повідомлені зрозумілою йому мовою через перекладача і це засвідчено підписами. Закон не вимагає перекладу тексту підозри як окремого документу.

Також у матеріалах провадження є розписка про отримання обвинувального акту та копії Реєстру обвинуваченим у перекладі на турецьку мову (т. 1 а.п. 9).

У провадженні є переклад вироку на турецьку мову, що відповідає приписам ч. 4 ст. 29 КПК України.

В суді ОСОБА_18 давав детальні показання, які свідчать, що він чітко орієнтувався в обвинуваченні.

З цього випливає, що обвинувачений не був щирим у своїх показаннях.

Тому і підстав уважати, що він активно сприяв слідству немає.

4.5. Щодо порушень судом ст. 62 Конституції України, ст. 2 КК України та ч. 3 ст. 373 КПК України.

Захист уважав судове рішення ухваленим на припущеннях: на підставі факту керування автомобілем із схованими наркотиками не можна встановити наявність вини за ч. 3 ст. 307 та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України. Докази обвинувачення не відповідають стандарту доведення вини «поза розумним сумнівом».

Згідно висновку ВС від 23 червня 2020 року, справа №159/3738/16-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Апеляційний суд констатує, що обставини, які були встановлені судом у цій справі, виключають інше розуміння пояснення подій цього провадження, аніж було дано судом першої інстанції у рішенні.

При цьому суд виходить із такого.

1. Доводи сторони захисту щодо процесуальних порушень та неналежності доказів (п. 2, 4.2. 4.4. цієї Ухвали), спростовані.

Докази, щодо яких були заперечення, є допустимими та належними і суд першої інстанції обґрунтовано поклав їх в основу рішення.

2. Автомобіль Renault, д.н. Німеччини KAGP6372 обладнаний сховищем для перевезення наркотиків і у 2019 році неодноразово (7 раз) був в Україні та повертався назад у країни ЄС (т. 1 а.п. 160).

Тобто, автомобіль, обладнаний спеціальним тайником для перевезення наркотиків, 06.03.2019 знову прибув в Україну і це непрямий доказ того, що ОСОБА_18 на цьому автомобілі виконував свою частину домовленості з невстановленими особами ОСОБА_20 та ОСОБА_23 по переміщенню указаних наркотичних засобів.

Імовірність того, що на цей раз автомобіль переміщувався для продажу не відповідає вказаним фактам. Тому є підстави уважати, що даний автомобіль і цього разу повинен був повернутися з України до ЄС із заповненим наркотиками тайником. У межах цього знаходять пояснення як дії невстановлених осіб, так і дії ОСОБА_10 , які йому поставлені в вину.

3. ОСОБА_18 , за його ж показаннями, виконував вказівки свого керівника (власника нічного клубу) щодо маршруту слідування та контактів із невстановленими особами, зокрема, на якому саме автомобілі потрібно їхати, куди саме, і що йому зателефонує в Києві особа на ім`я ОСОБА_23 .

Ця невстановлена особа за даними справи також прибула в Україну і в іншому провадженні перевіряється причетність та роль наркокур`єра чи організатора.

Наведене відповідає фабулі обвинувачення: ОСОБА_18 ( ОСОБА_11 ) повинен прибути у заздалегідь обумовлений час та місце на територію України до м. Київ, де отримати партію наркотичного засобу «героїн», після чого приховати його в спеціально обладнаному для цього автомобілі та в подальшому здійснити перевезення партії наркотичного засобу територією України і незаконно перемістити його через митний кордон України та доставити до країн Західної Європи.

Це також непрямий доказ того, що ОСОБА_18 виконував вказівки, які були направлені на отримання наркотичних засобів від невстановленої особи у та перевезення їх у обладнаному в автомобілі тайнику через кордон України до країн ЄС.

Цей доказ пояснює факт виявлення в автомобілі наркотичних засобів.

4. На автомобілі «Renault», д.н. Німеччини KAGP6372 ОСОБА_18 прибув у м. Києві на СТО з ОСОБА_23 , який його супроводжував на своєму автомобілі.

Це також відповідає фабулі обвинувачення про отримання і приховування в тайнику автомобіля наркотичних засобів у невстановленому місці в м. Києві, які потім були переміщені до митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці.

Жодних даних про те, що автомобіль повинен був бути залишений у Києві немає, а тому версія обвинуваченого про це не відповідає фактам, як не відповідає фактам і те, що обвинувачений повинен був повернутися літаком.

5. Обвинувачений не пояснив, чому він виконав вказівку ОСОБА_42 і повертався в ЄС через Угорщину, а не Польщу відомим йому маршрутом. Така поведінка вказує на обачність ОСОБА_10 , яка в його версії пояснення не має. Цей факт слід оцінити як вжиття заходів безпеки зниження ризику бути викритим, а дія ця може бути тільки свідомою.

6. Дії невстановлених осіб ОСОБА_20 , ОСОБА_23 та обвинуваченого узгоджені між собою логістично. На це вказують достовірно встановлені факти.

Така узгодженість неможлива без попередніх домовленостей.

7. За словами обвинуваченого, невстановлений керівник ОСОБА_10 йому довіряв. Апеляційний суд оцінює це як те, що ОСОБА_18 був достатньо надійним для виконання ролі перевізника, якому співучасник уважав можливим довірити виконання злочинного завдання і досягнення відповідної мети по переміщенню наркотиків через кордон.

На переконання апеляційного суду це особливо важливий факт, оскільки вручити понад 30 кг героїну особі, яка використовується без її усвідомлення вчинюваних дій, виглядає неймовірним учинком, зважаючи на невідворотні в дорозі ризики і високу вірогідність утрати цього вантажу під час слідування.

Особливо великий розмір наркотичних засобів (та їх можлива висока вартість) указує на те, що вони не могли бути передані для транспортування за кордон людині, яка не знала про їх існування.

Можливість цього апеляційний суд оцінює як нереальну.

8. Указана сукупність неспростованих фактів підтверджує, що ОСОБА_18 знав, що виконує свою частину попередньої змови на злочин, отримав і перевозив в автомобілі наркотики та діяв з прямим умислом на це.

Іншого пояснення події, яке б відповідало вимогам достовірності, немає.

Під час огляду автомобіля, за показаннями свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_43 та ОСОБА_30 , ОСОБА_18 помітно хвилювався, багато палив.

На думку апеляційного суду це пояснюється його знанням про наркотики в автомобілі і страхом бути викритим.

9. До цих доводів слід додати, що обвинувачений був нещирий. При затриманні він указав, що безробітний. Потім вказав, що працює охоронцем і поїхав по дорученню свого роботодавця, оскільки той йому довіряв. Неправду казав і щодо перекладу підозри та обвинувачення. Це його право, він може висувати будь-які версії, які пояснюють події злочинів поза його усвідомленням.

Але ці пояснення не можуть бути прийняті з указаних вище мотивів.

5. Висновки.

Факти справи, підтверджені сукупністю наведених у рішенні доказів, вказують на свідому участь ОСОБА_10 в інкримінованих діях, його твердження і заперечення вини суперечать указаним фактам, а його виправдувальні пояснення подій - спростовані.

Вирок суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15 та ч. 3 ст. 305 КК України відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості, а призначене покарання є співмірним скоєному.

Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 зі змінами в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_18 ( ОСОБА_11 ), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5