Ухвала

Іменем України
05 січня 2021 року

м. Київ
справа № 286/3565/19

провадження № 51-6357 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року,
установив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки та покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 45 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 1 102 грн. 32 коп.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави витрати в розмірі 1 256 грн. 08 коп. за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та 1 256 грн. 08 коп. за проведення транспортно-трасологічної експертизи, а також 1 570 грн. 10 коп. за проведення інженерно-технічної експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирокКоростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ставить питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання положень п. 5 ч. 2, частин 3, 6 зазначеної статті.
Згідно з пунктами 4, 5 частини 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до положень ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
У прохальній частині касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Житомирського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року та змінити вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року, скасувати додаткове покарання позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки та скасувати вирок в частині стягнення моральної шкоди, ухвалити в цій частині новий вирок, яким у задоволенні цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди відмовити, що суперечить нормам статті 436 КПК України та позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, прохальна частина касаційної скарги викладена без урахування вимог ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Крім того, за правилами ч. 3 ст. 427 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо вказаної обставини.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання учасникам кримінального провадження і учасникам судового провадження. У порушення цих вимог ОСОБА_4 долучив лише копії касаційної скарги без додатків.
Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3