Дата документу 04.02.2021 Справа № 323/2850/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/557/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №323/2850/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2020 року про часткове задоволення клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія (№88)»,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та йому в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.10.2016 року по 08.12.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а в іншій частині клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений просив зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.09.2016 року по день набрання вироком законної сили (час утримання в СІЗО м.Старобільська Луганської області) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду через адміністрацію виправної колонії. За повідомленням співробітника колонії засуджений звільнений з установи за відбуттям призначеного покарання, а тому апеляційний розгляд здійснено за відсутності засудженого.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.04.2016 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 28.09.2016 року скасоване звільнення від відбування покарання з випробуванням та ОСОБА_7 направлено для відбування покарання, призначеного вироком.

Вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 07.11.2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.162 КК до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71, ст.72 КК остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 07.11.2016 року набрав законної сили 08.12.2016 року.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК України з 28.09.2016 року по 07.11.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд, частково задовольняючи дане клопотання, в ухвалі зазначив, що засудженому підлягає зарахуванню в строк покарання строк попереднього ув`язнення лише в період з 10.10.2016 року по 08.12.2016 року (період залишення його у слідчому ізоляторі для розгляду кримінального провадження). При цьому строк перебування засудженого в СІЗО №18 м.Старобільська Луганської області не підлягає зарахуванню в строк покарання, оскільки 28.09.2016 року засуджений був затриманий для відбування покарання у виді позбавлення волі згідно вироку Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.04.2016 року, який набрав законної сили, а тому в даному випадку вказаний строк вже не є строком попереднього ув`язнення в розумінні ч.5 ст.72 КК (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.04.2016 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 28.09.2016 року скасоване звільнення від відбування покарання з випробуванням та ОСОБА_7 направлено для відбування покарання, призначеного вироком. При цьому засудженого взято під варту в залі суду, тобто 28.09.2016 року.

В подальшому у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_7 відбував покарання за попереднім вироком, ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 10.10.2016 року ОСОБА_7 було тимчасово залишено в СІЗО №18 м.Старобільська Луганської області для розгляду даним судом іншого кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК.

За результатами розгляду зазначеного кримінального провадження вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 07.11.2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.162 КК із застосуванням положень ст.71, ст.72 КК остаточно до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до п.«ґ» ч.5 ст.72 КК в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені положення кримінального закону суд першої інстанції обґрунтовано зарахував засудженому ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст.72 КК в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII в строк покарання лише строк його перебування в слідчому ізоляторі для участі у судовому розгляді кримінального провадження за ч.1 ст.162 КК.

При цьому суд першої інстанції цілком правильно дійшов висновку про часткове задоволення клопотання засудженого. Адже інший період часу, який просив зарахувати засуджений ОСОБА_7 в строк його покарання в розумінні ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» не є попереднім ув`язненням, а є строком відбування покарання.

За наведених обставин ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2020 року про часткове задоволення клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4