Справа № 216/7403/20
провадження 1-кп/216/602/21
УХВАЛА
іменем України

27 січня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої

юридичної особи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000016 від 26.02.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Красний Луч, Луганської області, громадянки України, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
30 грудня 2020 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, в ході розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_4 просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України, про що надала відповідне письмове клопотання.

Прокурор ОСОБА_7 проти задоволення клопотання не заперечував та надав суду докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, зібрані в ході досудового розслідування.

Представник потерпілої юридичної особи управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради ОСОБА_5 не заперечувала, щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяттям.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування було встановлено наступне.

14 червня 2019 року ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, що за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, 27а, маючи на те законне право, звернулась до уповноваженої особи управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, окрім цього, у змісті заяви ОСОБА_4 зазначила, що до членів її сім`ї також входить неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та чоловік ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_4 зобов`язується надати відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняте рішення щодо надання соціальної допомоги. Так, 13.12.2019, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, що за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, 27а, маючи на те законне право, звернулась до уповноваженої особи управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. При цьому, всупереч взятих на себе зобов`язань, ОСОБА_4 приховала та не повідомила до управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради факт набуття права власності нерухомого майна її чоловіком ОСОБА_8 , а саме 16.07.2019 житлового приміщення у м. Кривий Ріг, тобто в регіоні, іншому ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Тобто, реалізувавши свій єдиний противоправний умисел, діючи з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме грошовими коштами з державного бюджету України у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, всупереч об`єктивній дійсності, внесла до змісту вищезгаданої заяви завідомо неправдиві відомості щодо наявності житлового приміщення, приховавши від адміністрації управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради факт набуття права власності нерухомого майна її чоловіком ОСОБА_8 , а саме 16.07.2019 житлового приміщення у м. Кривий Ріг, тобто в регіоні, іншому ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, так як відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 було б відмовлено у надання зазначеної соціальної допомоги, однак ОСОБА_4 не подавши достовірні відомості уповноваженій особі управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, що в подальшому стало підставою для нарахування останній допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в період часу з 01.08.2019 по 18.12.2019, у сумі 11185,94 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час підготовчого судового розгляду ОСОБА_4 визнала свою вину у вчинені кримінального проступку за яким обвинувачується, щиро розкаялася у вчиненому, не заперечувала, що при вказаних раніше обставинах вчинила кримінальний проступок.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 190 КК України кваліфіковано вірно, оскільки остання заволоділа чужим майном шляхом обману.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Одночасно з цим, пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

За змістом ст. 45 КК України передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень.

Підставами звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією статтею є дійове каяття. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення кримінального правопорушення особа: 1) щиро покаялась; 2) активно сприяла у його розкритті; 3) повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень, особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам дізнаня або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає у добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно з частиною 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом, що визначено у ч. 1 ст. 286 КПК України.

За приписами ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Кримінальне правопорушення, яке вчинила ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальний проступок, повністю визнала свою вину у вчиненому, щиро розкаялася, жалкує про вчинене та засуджує свої протиправні дії, повністю відшкодувала шкоду завдану кримінальним проступком, активно сприяла його розкриттю, усвідомила вчинене та запевнила, що в подальшому не буде вчиняти кримінальні правопорушення, її слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, в зв`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України, так як остання не заперечувала проти цього. При цьому, суд також враховує думку представника потерпілої юридичної особи, яка не заперечувала, щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 45, 190 ч. 1 КК України, ст.ст. 314, 286, 288, 393, 395, 532, 533 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 26.02.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України,- закрити.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1