ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3287/20 Справа № 208/4585/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 вересня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Микуличин Івано-Франківської області, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 вересня 2020 року звільнено умовно-достроково від відбування покарання засуджену ОСОБА_7 на 27 днів.
Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що засуджена за весь період відбування покарання має заохочення, стягнень не має, вину у скоєному злочині визнає, щиро кається, була працевлаштована до 2015 року, після чого звільнена з роботи на пенсію за віком, виконує на добровільних засадах обов`язки старшої днювальної відділення СПС № 6, залюбки виконує всілякі допоміжні роботи, входить до складу самодіяльних організацій, є головою ради колективу відділення, вимоги режиму відбуття покарання та правила внутрішнього розпорядку не порушує, у взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктних ситуацій не створює, з працівниками адміністрації установи тактовна, дотримується правомірних взаємовідносин, залучена до програм диференційного виховного впливу, тематичні заходи відвідує регулярно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 .
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор зазначає, що за тривалий час відбування покарання засуджена має лише одне заохочення, характеризується посередньо. Вказує, що установою не зазначено будь-яких даних, які б свідчили про сумлінну поведінку та ставлення до праці, надання позитивного прикладу іншим засудженим.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Із матеріалів провадження слідує, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання державної установи Кам`янська виправна колонія (№34) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 , дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджена довела своє виправлення, а тому може бути звільнена умовно-достроково.
При цьому апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність слідує, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як слідує із роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 засуджена вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2014 року за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 квітня 2016 року зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день за два дні позбавлення волі з 23 квітня 2014 року по 11 листопада 2014 року.
Як встановив суд першої інстанції, виходячи з даних характеристики засудженої, ОСОБА_7 з 21 листопада 2014 року відбуває покарання у Кам`янській ВК № 34, має заохочення, стягнення не має, вину у скоєному злочині визнає, щиро кається, була працевлаштована до 2015 року, після чого звільнена з роботи на пенсію за віком, виконує на добровільних засадах обов`язки старшої днювальної відділення СПС № 6, залюбки виконує всілякі допоміжні роботи, входить до складу самодіяльних організацій, є головою ради колективу відділення, вимоги режиму відбуття покарання та правила внутрішнього розпорядку не порушує, у взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктних ситуацій не створює, з працівниками адміністрації установи тактовна, дотримується правомірних взаємовідносин, залучена до програм диференційного виховного впливу, тематичні заходи відвідує регулярно, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування, отримання посилок та передач.
Початок строку відбування засудженою покарання 23 квітня 2014 року, кінець строку відбування покарання 05 жовтня 2020 року.
Аналізуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання установи про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої, оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджена своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, стала на шлях виправлення та виховання, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Сам факт, що за період відбування покарання засуджена має лише одне заохочення, не може свідчити про відсутність критичного ставлення до вчинених злочинів та подання нею негативного прикладу для інших засуджених. Достатніх даних на підтвердження вказаного факту прокурор не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.

Доводи прокурорапро те, що установою не зазначено даних, які б свідчили про сумлінну поведінку засудженої, спростовуються наявними у матеріалах провадження письмовими доказами, зокрема, характеристикою установи на засуджену, довідкою про заохочення та стягнення, з якої слідує, що засуджена має 1 заохочення, опитувальним листом, відповідно до якого керівники служб установи вважали, що засуджена довела своє виправлення, довідкою установи, відповідно до якої станом на 15 червня 2020 року виконавчого листа на засуджену в бухгалтерії установи не значиться.
Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обгрунтованого рішення.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги прокурора.

З огляду на вищевикладене доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведення засудженою свого виправлення та про відсутність підстав для її звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 вересня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4