1-кс/755/5944/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 13 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 0017272 від 19.12.2016 року,

за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга потерпілої ОСОБА_3 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 13 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 0017272 від 19.12.2016 року.

Скарга мотивована тим, що у провадженні Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження за № 0017272 від 19.12.2016 року, що порушені за заявою ОСОБА_3 щодо неналежного виконання обов`язків щодо охорони життя та здоров`я з боку медичного персоналу Київської міської дитячої клінічної лікарні № 2, якими скоєно злочинне недбальство та несумлінне ставлення при виконанні своїх професійних обов`язків, що, у свою чергу, явилось причиною смерті її малолітнього сина ОСОБА_5 , 2013 р.н. у вказаному медичному закладі 16.12.2016 року.

Так, 13.07.2020 року слідчим Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 було винесено постанову про призначення комісійної комплексної судово-медичної експертизи, проведення якої доручено експертам Державної спеціалізованої установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України». Однак, на думку, ОСОБА_3 , зазначена постанова слідчого є безпредметною та безпідставною, такою, яка направлена на штучне затягування строку, що порушує розумність строків досудового розслідування, тому, нею, до Київської місцевої прокуратури № 4 було направлено скаргу на недотримання розумних строків досудового розслідування, яка, у свою чергу, ігнорувала дану скаргу, у зв`язку з чим, її представнику - адвокату ОСОБА_7 , довелося звертатися до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури № 4.

09 листопада 2020 року, слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва винесено ухвалу, якою зобов`язано уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури № 4 розглянути скаргу та надати відповідь у встановлений строк, а 18 грудня 2020 року, ОСОБА_3 отримано лист, яким надіслано постанову від 13 листопада 2020 року про відмову у задоволенні клопотання, однак, остання, вважає, дану постанову такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 223 КПК України, підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Проте, мотиваційна частина постанови про призначення експертизи містить завідомо неправдиву інформацію, що протирічить матеріалам справи, а саме, у постанові вказано, що «згідно висновку експерта № 19-2017/о від 03.02.2017-03.11.2017, згідно якого вказане лікування відповідало загальному стану ОСОБА_8 , носило симптоматичний характер, не могло привести до погіршення стану дитини та настання її смерті. Між діями лікаря приймального відділення та настанням смерті ОСОБА_8 причинно-наслідковий зв`язок відсутній». При цьому, слідчий навмисно ігнорує той факт, що згідно цього висновку експерта «між не встановленням діагнозу гострої неповної кишкової странгуляційної непрохідності через ваду розвитку кишківника (незавершений поворот середньої кишки) та настанням смерті ОСОБА_8 є прямий причинно-наслідковий зв`язок» та «відповідальність за діагностику, встановлення правильного діагнозу будь-якого захворювання хірургічного профілю вродженого чи набутого характеру, а також проведення його лікування несе хірург». Факт наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями медичного персоналу, не встановленням вірного діагнозу сину ОСОБА_8 та його смертю підтверджений у висновку експерта (комісійна судово-медична експертиза) № 31 Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи від 14.12.2018 р. та висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) № 08-147/19/пп Обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обл. державної адміністрації.

Законодавство України не передбачає проведення такого виду експертизи, як комплексна комісійна судово-медична експертиза. Згідно чинного законодавства, експертиза в даному випадку може бути або комплексною, або комісійною судово-медичною. Крім того, призначена експертиза не може бути комплексною тому, що поставлені на розгляд експертів питання не потребують спеціальних знань у інших галузях науки та техніки, крім судової медицини.

Слідчому достеменно відомо, що таку постанову експертна установа не виконає, так як така експертиза не передбачена діючим законодавством, а призначення такої експертизи лише затягне час. Однак, слідчий обґрунтовує необхідність призначення комісійної комплексної судово-медичної експертизи виключно суперечливістю висновків експертів Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз № 19-2017/о з висновками судово-медичних експертів Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 31 та Комунального закладу охорони здоров`я «Харківське Обласне бюро судово-медичної експертизи» № 08- 147/19/пп, проте, при цьому, старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 в оскаржуваній постанові ставить питання, які не досліджувалися у вищезазначених експертизах, а відповідно, ніякої суперечливості бути не може.

Зокрема, недотримання розумних строків та затягування підтверджується наступними фактами. Досудове слідство триває вже п`ятий рік. За цей час проведено три комісійні судово-медичні експертизи, які підтвердили наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями медичного персоналу МДКЛ № 2 та смертю малолітнього сина ОСОБА_5 , 2013 р.н. у вказаному медичному закладі 16.12.2016 року. З матеріалів справи вбачається, що всі процесуальні дії для прийняття рішення слідчим проведені (допитано потерпілих, свідків, вилучені всі необхідні документи та надана оцінка, проведені експертизи). Всі процесуальні дії (допит свідків, потерпілої, долучення документальних доказів) були проведені до 2017 року включно, а починаючи з 2017 року до 2020 року, органом досудового розслідування процесуальні дії не виконувалися та, зі слів слідчого, залишилося дочекатися результатів експертиз. Зокрема, було проведено три судово-медичних експертизи: комісійна судово-медична експертиза у Київському міському клінічному бюро судово-медичних експертиз № 19-2017/о від 03.02.2017 року; комісійна судово-медична експертиза у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 31 від 14 грудня 2018 року; комісійна судово-медична експертиза у Комунальному закладі охорони здоров`я «Харківське Обласне бюро судово-медичної експертизи» № 08-147/19/пп від Остання експертиза була проведена 14 лютого 2020 року. За весь час проведення експертиз, процесуальні дії не виконувалися, що свідчить про те, що органом досудового розслідування виконані всі процесуальні дії для прийняття рішення слідчим. Остання експертиза була зроблена 14 лютого 2020 року і протягом 4,5 місяців слідчим не проводилося жодних процесуальних дій.

13 липня 2020 року слідчим Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 було винесено постанову про призначення комісійної комплексної судово-медичної експертизи, проведення якої доручено експертам Державної спеціалізованої установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України».

Статтею 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного на розгляд справи упродовж розумного строку. Відповідно до ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Також, формальність постанови вбачається з наступного.

У вступній частині постанови зазначено «Прокурор Київської міської № 4 юрист 1 класу ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування.... Відповідно до постанови про призначення комісійної комплексної судово-медичної експертизи від 13/07/2020 року до експертної установи були направлені матеріали кримінального провадження. Таким чином, матеріали кримінального провадження знаходяться не в органі досудового розслідування, а в експертній установі та прокурор, який підписав постанову, жодним чином не мав можливості розглянути матеріали досудового розслідування, що свідчить про недостовірність викладеної інформації в постанові. Обґрунтовуючи свою постанову, прокурор вказує на те, що Державна спеціалізована установа «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» є найбільш авторитетним та кваліфікованим органом охорони здоров`я України, однак, чинне законодавство України не містить в собі таких понять, як більш авторитетний та кваліфікований орган. Таке обґрунтування не відповідає чинному законодавству та не може слугувати підставою для призначення експертизи.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 повністю підтримала свою скаргу, прохала задовольнити її з підстав, викладених у ній, зазначаючи, що порушується розумність строків.

У судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду скарги, а відповідно, до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши доводи потерпілої ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги та дослідивши наявні докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 9-1) ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування особо, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Так, прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 13 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 0017272 від 19.12.2016 року винесено постанову, якою, у скарзі (клопотанні) потерпілої ОСОБА_3 від 07.09.2020 року відмовлено.

Вказана вище постанова прокурора мотивована тим, що встановлено, що 15.12.2016 року за адресою: м. Київ, вул. Алішера Навої, 3, медичний персонал КМДКЛ № 2, не належним чином з порушенням установлених правил, надав медичну допомогу малолітньому хворому ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого настала смерть останнього. У ході проведення досудового розслідування, визнано потерпілою, маму ОСОБА_8 - ОСОБА_3 .

У подальшому, 13.07.2020 року слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 винесено постанову про призначення комісійної судово-медичної експертизи, виконання якої доручено Головному бюро судово-медичних експертиз Міністерства охорони здоров`я України.

Однак, 07.09.2020 року потерпілою ОСОБА_3 подано скаргу на недотримання розумних строків досудового розслідування та скасування постанови слідчого про призначення комісійної судово-медичної експертизи.

У свою чергу, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09.11.2020 року Київську місцеву прокуратуру № 4 зобов`язано розглянути скаргу ОСОБА_3 від 07.09.2020 року та прийняти рішення, у порядку ст. 220 КПК України. Разом з тим, скарга (клопотання) потерпілої ОСОБА_3 від 07.09.2020 року не підлягає задоволенню, оскільки, у матеріалах кримінального провадження наявні висновки трьох судово-медичних експертиз (Харківське ОБСМЕ, Львівське ОБСМЕ, Київське БСМЕ) щодо встановлення причинного зв`язку, між неналежним наданням медичної допомоги хворому з боку медичного персоналу КМДКЛ № 2 та смертю ОСОБА_8 .

Разом з тим, висновок Київського БСМЕ суперечить висновкам Харківського ОБСМЕ, Львівського ОБСМЕ у частині своєчасності та правильності проведення маніпуляцій них дій з боку КМДКЛ № 2 під час надання медичної допомоги ОСОБА_8 .

У свою чергу, з метою об`єктивного та всебічного проведення досудового розслідування, а також з метою підтвердження чи спростування висновків попередніх судово-медичних експертиз, виникла наявна потреба в отриманні висновку саме з Державної спеціалізованої установи «Головного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України», як найбільш авторитетного та кваліфікованого органу охорони здоров`я на території України. Тобто, посилання потерпілої ОСОБА_3 на той факт, що слідчим умисно вноситься недостовірна інформація в резолютивну частину постанови від 13.07.2020 року, жодним чином не підтверджується, оскільки положення тексту постанови, відповідають тексту призначених експертиз. Крім того, висновки потерпілої ОСОБА_3 про умисне затягування строків досудового розслідування та умисного сприяння в уникненні кримінальної відповідальності осіб, що можуть бути причетні до зазначеного злочину, з боку слідчої ОСОБА_6 , є безпідставними та необґрунтованими.

Відтак, у разі наявності об`єктивних підстав вважати, що слідча ОСОБА_6 упереджено проводить досудове розслідування та умисно здійснює дії, спрямовані на затягування строків досудового розслідування та сприяння уникненню винних осіб від кримінальної відповідальності, потерпіла має право заявити відвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Разом з тим, у клопотанні потерпілої ОСОБА_3 від 07.09.2020 року, поданого в порядку ст. 220 КПК України, жодним чином не вказано в чому саме полягає незаконність та необґрунтованість прийнятого рішення слідчої ОСОБА_6 .

Так, із наявних досліджених матеріалів вбачається, що постановою слідчої від 13 липня 2020 року, матеріали кримінального провадження № 0017272 від 19.12.2016 року направлено експертам Державної спеціалізованої установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства Охорони здоров`я України» для проведення комісійної комплексної судово-медичної експертизи, де на даний час і перебувають.

З урахуванням всіх встановлених обставин, а також враховуючи, що матеріали кримінального провадження № 0017272 від 19.12.2016 року направлено для проведення експертизи, то скарга потерпілої ОСОБА_3 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 13 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 0017272 від 19.12.2016 року задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_3 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 13 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 0017272 від 19.12.2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя