ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2343/21
провадження № 1-кс/753/435/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" лютого 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 000330, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого

ВСТАНОВИВ:
3 лютого 2021року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 1 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000330, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 1 лютого 2021 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , помітив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в цей час у нього виник злочинний корисливий умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний умисел, підійшовши до потерпілого, ОСОБА_4 запропонував йому піти за ним та, перебуваючи неподалік багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , надав ОСОБА_7 завідомо недостовірну інформацію про вчинене кримінальне правопорушення стосовно свого брата та висловив вимогу продемонструвати вміст кишень, оскільки ОСОБА_7 схожий на особу, що вчинила злочин, на що потерпілий погодився.

У цей момент ОСОБА_4 , діючи протиправно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривка відкрито викрав з рук неповнолітнього ОСОБА_7 мобільний телефон синього кольору марки Xiomi Redmi Note 8t, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 4 999 грн. 00 коп., в прозорому силіконовому чохлі вартістю 200 грн. 00 коп. з сім-карткою мобільного оператора «Водафон» з абонентським номером: НОМЕР_3 , на рахунку якого знаходились грошові кошти у сумі 80 грн. 00 коп. На прохання потерпілого повернути його майно ОСОБА_4 не відреагував та висловив погрозу застосування насильства до ОСОБА_7 , яка полягала у залякуванні та застосуванні сили, яку потерпілий сприйняв як реальну.

Після чого ОСОБА_4 попрямував до будинку, що по АДРЕСА_3 , та сфотографувавши ОСОБА_7 на вищезазначений телефон, не реагуючи на прохання потерпілого повернути його майно, зайшов до першого під`їзду вказаного будинку та в подальшому з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 5 279 грн. 00 коп.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на вказані у ньому доводи, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п 1, 3, 5 ч. 1. ст. 177 КПК України.

В обґрунтування наявності вказаних вище ризиків, для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначав, що ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що він знає про тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим у даному злочині, обізнаний про міру покарання та усвідомлює, що за даний злочин передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 6-ти років, а також останній не має міцних соціальних зв`язків, що спонукатиме його до переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків на думку прокурора є те, що свідки та потерпілий у цьому кримінальному провадженні надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та засобів для власного забезпечення, у зв`язку з цим останній продовжуватиме свій злочинний шлях для отримання власної вигоди, а також те, що останній неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, останній раз 2 листопада 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 13 липня 2020 року по відбуттю строку покарання, однак навіть ці обставини не змусили підозрюваного припинити свій злочинний шлях.

Під час досудового слідства не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що підозрюваний не може утримуватись під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що органом досудового розслідування не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 саме за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки на його думку показання потерпілого та підозрюваного свідчать про заволодіння майном потерпілого шляхом обману, що утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Просив обрати іншій, більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, який на думку захисника зможе запобігти наведеним прокурором ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію, висловлену захисником.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 1 лютого 2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

1 лютого 2021 року в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_4 було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

2 лютого 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд виходить з позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в його рішеннях, зокрема, у п. 32 рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року, у якому зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак мають створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_4 та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованого йому діяння свідчать докази, долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні, а саме:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 1 лютого 2021 року;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 1 лютого 2021 року, з якого видно, що було затримано ОСОБА_4 , який вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 1 лютого 2021 року, з якого видно, що останній повідомив обставини події, зокрема про відкрите заволодіння невідомою особою чоловічої статі належним йому мобільним телефоном Xiomi Redmi Note 8;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_7 від 2 лютого 2021 року, з якого видно, що ОСОБА_7 впізнав як особу, яка заволоділа його майном, ОСОБА_4 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 2 лютого 2021 року, з якого видно, що він працює майстром ремонту електронної техніки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », до якого 1 лютого 2021 року близько 16 год. зайшов невідомий йому чоловік та запропонував придбати мобільний телефон «Редмі Нот 8» синього кольору з характерними пошкодженнями, який той погодився придбати за 1000 грн.;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 2 лютого 2021 року, з якого видно, що ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка запропонувала йому придбати мобільний телефон;

- протокол огляду місця події від 2 лютого 2021 року, з якого видно, що було проведень огляд приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон Xiomi Redmi Note 8t, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ;

- протокол перегляду відеозапису від 2 лютого 2021 року, з якого видно, що було досліджено копії запису камер відеоспостереження в приміщенні першого поверху під`їзду №1 житлового багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 та встановлено як у вказаний під`їзд заходить особа, за зовнішніми ознаками схожа на ОСОБА_4 , проходить повз ліфти та направляється далі по коридору першого поверху;

- інші матеріали кримінального провадження.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Разом з тим суд відхиляє доводи захисника стосовно неправильності кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. При цьому, злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки

Як встановлено під час розгляду клопотання, ОСОБА_4 раніше судимий 2 листопада 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 13 липня 2020 року по відбуттю строку покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення підозрюваного в судовому засіданні, а також враховуючи наявні дані про особу ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин, а також може впливати на потерпілого і свідків, як і з підставами їх існування, вказаними прокурором у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи клопотання слідчого, враховує також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також те, що ОСОБА_4 не працює, неодружений та не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий.

Доводи захисника про те, що наведеним прокурором ризикам зможе запобігти більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт суд відхиляє з огляду на те, що стороною захисту під час розгляду справи не було надано документів, з яких можливо б було встановити постійне місце проживання ОСОБА_4 , як і встановити, чи фактично проживає ОСОБА_4 за вказаною ним адресою по АДРЕСА_5 , оскільки згідно із поясненнями підозрюваного він був фактично затриманий у хостелі, згідно із наявною в матеріалах клопотання копії паспорта підозрюваного він 12 вересня 2017 року був знятий з реєстрації за місцем проживання по АДРЕСА_5 , а після відбуття покарання, згідно із довідкою про звільнення, 13 липня 2020 року ОСОБА_4 прямував до місця проживання за адресою АДРЕСА_6 . Також стороною захисту не надано відомостей про житло, в якому підозрюваний мав би перебувати протягом визначеного часу, інформації про речові права на таке житло підозрюваного та/або інших осіб, думки (згоди) цих осіб щодо перебування ОСОБА_4 під домашнім арештом у цьому житлі.

Крім цього, як свідчать наявна в матеріалах клопотання довідка, після відбуття покарання ОСОБА_4 двічі притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП за порушення правил адміністративного нагляду.

Відхиляючи доводи сторони захисту, суд діє відповідно до ст. 22 КПК України, а саме виходить з того, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже, при задоволенні клопотання слідчого, сторона захисту матиме час протягом 30 днів з дня обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу здобути відповідні документи, на підтвердження висловлених ним у судовому засіданні обставин, та відповідно до положень ст. 201 КПК України звернутися до слідчого судді з клопотання про зміну запобіжного заходу після їх здобуття.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 196 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлені у судовому засіданні обставини на думку слідчого судді свідчать, що прокурор довів підстави, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і підстави, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 цієї статті, тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених під час розгляду клопотання ризиків.

Отже, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 1 лютого 2021року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000330, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на шістдесят днів підлягає задоволенню.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження, як і формулювання підозри, вбачається, що ОСОБА_4 безпосередньо вчиняв дії, пов`язані із погрозою застосування насильства щодо потерпілого, а отже, на думку суду, відповідно до ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України ОСОБА_4 не слід визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст. 7, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
1. Клопотання слідчого Слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 000330, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України задовольнити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 1 квітня 2021 року до 19 год. 30 хв.

Альтернативний запобіжний захід ОСОБА_4 у виді застави не встановлювати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та діє до 1 квітня 2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1