Провадження № 1-в/127/473/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог законодавства, -
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку щодо нього у відповідність до вимог законодавства. Засуджений посилався на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, яким внесено зміни до частини першої статті 309 КК України. В редакції КК України від 01.07.2020 року дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що клопотання підлягає задоволенню. Просив привести вирок щодо ОСОБА_4 у відповідність до вимог законодавства, знизивши призначене за ч. 1 ст. 309 КК України покарання до двох років обмеження волі. Вважав, що в іншій частині вирок відповідає вимогам законодавства.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджено вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 15.05.2019 року. Згідно вказаного вироку ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 309 КК на 1 рік позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29.02.2012 року та визначено остаточну міру покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК.
Згідно із КК України в редакції від 01.07.2020 року, відповідно до внесених змін Законом № 2617-VIII, санкція ч. 1 ст. 309 КК України не передбачає взагалі покарання у виді позбавлення волі, а передбачає як максимально суворий вид покарання покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років. При цьому законодавцем здійснено заміну максимально суворого виду покарання з позбавлення волі на обмеження волі.
Вказане свідчить, що призначена засудженому міра покарання у виді позбавлення волі, призначена вироком від 15.05.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України перевищує санкцію нового закону.
Покарання у виді обмеження волі, передбачене як максимальне санкцією нового закону, є більш м`яким видом покаранням ніж позбавлення волі, яке призначено засудженому за ч. 1 ст. 309 КК України.
Зазначене є підставою для застосування судом положень ч. 3 ст. 74 КК України та зниження засудженому покарання.
Вирішуючи питання щодо строку та виду покарання до якого слід знизити засудженому покарання, суд враховує вимоги ч. 3 ст. 74 КК України, згідно із якими призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Зазначене свідчить, що покарання ОСОБА_4 у виді 1 року позбавлення волі має бути перераховано у 2 роки обмеження волі.
Враховуючи вказане, суд приймає рішення про задоволення клопотання засудженого та заміну призначеного ОСОБА_4 вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 15.05.2019 року покарання за ч. 1 ст. 309 КК України.
В той же час, суд враховує, що вказаним вироком ОСОБА_4 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29.02.2012 року з визначенням остаточного покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Приведення із зазначених у рішенні підстав вироку у відповідність до КК України у чинній редакції на остаточний вид та розмір покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком суду на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків не впливає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 4, 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Привести вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 15.05.2019 року щодо ОСОБА_4 у відповідність до Кримінального кодексу України в редакції від 01.07.2020 року.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі.
Відповідно до ст. 71, 72 КК України частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29.02.2012 року та визначити йому остаточну міру покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: