Справа № 152/45/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання начальника Шаргородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
у с т а н о в и в :
Вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 березня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за частиною першою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік; за частиною другою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців. Відповідно до частини першої статті 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців. На підставі статей 75,76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно з поданням ОСОБА_5 з 6 травня 2020 року перебуває на обліку в Шаргородському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області.
1 липня 2020 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, яким внесено зміни до частини першої статті 185 КК України, та встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
У зв`язку з цим представник органу пробації звернулася до суду з поданням про приведення у відповідність вироку Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 березня 2020 року до вимог вищевказаного Закону.
Представник органу пробації ОСОБА_4 повністю підтримала подання та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що засуджений є інвалідом третьої групи, самостійно пересуватися не в змозі, відмітки про реєстрацію в органі пробації здійснюються за місцем його проживання.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення подання та просила привести вирок відносно ОСОБА_5 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року.
Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали подання, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.
Згідно із частинами першою та третьою статті 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.
Відповідно до частин першої та третьої статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно з частиною третьою статті 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 березня 2020 року ОСОБА_5 призначено покарання більш суворе, ніж максимально можливе за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, згідно з внесеними змінами Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII. Тому суд вважає за необхідне подання органу пробації задовольнити, визначивши засудженому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі за цією статтею з урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 72 КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Таким чином, з урахуванням зазначених вимог, суд вважає, що покарання, яке призначено ОСОБА_5 за частиною першою статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік необхідно перерахувати на покарання у виді обмеження волі строком на два роки. Санкція частини другої статті 185 КК України передбачає максимальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 березня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за частиною другою статті 185 КК України на строк один рік шість місяців позбавлення волі, тому вирок в цій частині приведенню у відповідність з діючим законодавством не підлягає.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 3, 5, 72, 74, частиною першою статті 185 КК України, статтями 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, суд, -

п о с т а н о в и в :

Подання начальника Шаргородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його відносно засудженого ОСОБА_5 , - задовольнити.
Привести вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 березня 2020 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.
Вважати ОСОБА_5 засудженим:
-за частиною першою статті 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки;
-за частиною другою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.
Відповідно до частини першої статті 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити до відбування ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового злочину.
На підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 протягом встановленого судом іспитового строку у один рік обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Андрея МЕЛЬНИК