№ 207/2251/20
№ 1-в/207/176/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське подання начальника Південного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області про приведення вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року, ухваленого відносно ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII у частині вирішення питання про пом`якшення покарання,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року, ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_3 був звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на два роки.

04 вересня 2020 року, Південний районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням, у якому просить про приведення вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 30.06.2020 року, ухваленого відносно ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII у частині вирішення питання про пом`якшення покарання.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Засуджений будучи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився.

Представник Центру пробації надала заяву про розгляд подання без їх участі, просила задовольнити подання.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду подання до суду не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.

Суд дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає за можливим задовольнити подання з наступних підстав.

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 30.06.2020 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 був звільнений з випробовуванням на іспитовий строк два роки.

Вирок набрав законної сили 31 липня 2020 року.

З 21.08.2020 року ОСОБА_3 перебуває на обліку Південного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

У відповідності до п.2 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 п.13 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Приписами ч.3 ст. 74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

З 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617).

Вказаним законом внесені зміни до ч.1 ст. 185 КК України та викладено в такій редакції: «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».

На підставі чого суд, дослідивши матеріали подання, вважає за необхідне привести вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 30.06.2020 року, ухваленого відносно ОСОБА_3 , згідно норми Закону № 2617.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 61, 72, 74 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Південного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області про приведення вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року, ухваленого відносно ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII у частині вирішення питання про пом`якшення покарання задовольнити.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст. 125 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч.1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1