Справа № 214/5426/20
1-кп/214/909/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001029 від 01.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

сторони та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілого- ОСОБА_6 ,-

встановив:

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 на два місяці, оскільки на теперішній час ризики, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу не відпали, а саме зважаючи на тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років існує реальна загроза, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також продовжити злочинну діяльність, вчинивши інше кримінального правопорушення, оскільки раніше вже притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, тому вважає, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Потерпілий підтримав клопотання прокурора.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, заперечували проти клопотання прокурора, вважаючи за необхідне змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, виходячи з наступних підстав.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія судді враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У судовому засіданні прокурором доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений знаходячись на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вчинив даний злочин, маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності. Крім того, на даний час в провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувають три кримінальних провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, два з яких за ст. 186 ч.2 КК України, що є свідченням того, що останній схильний до вчинення умисних корисливих злочинів проти власності. Також, суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який не працює, тобто не має офіційного джерела доходів, не одружений, неповнолітніх дітей не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці.
Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора, -задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, строком на два місяці, тобто строком до 12 січня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж семиденного строку із дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1