Справа № 143/992/20
Провадження №11-кп/801/214/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.12.2020 року якою
кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 12.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України закрито, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності,
Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

До суду надійшло клопотання прокурора Погребищенського відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження № 0000117 від 12.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Клопотання мотивоване тим, що 12.04.2015 року до чергової частини Погребищенського РВ УМВС України у Вінницькій області надійшла заява від гр. ОСОБА_7 , 1958 року народження, жителя АДРЕСА_1 , про те, що 11.04.2015 року, біля 18 години 00 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_1 , між заявником та ОСОБА_10 , виникла суперечка, внаслідок якої ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження було проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Проте, винну особу не встановлено.
За таких обставин прокурор звернувся до суду із клопотанням, в якому просив закрити кримінальне провадження № 0000117 від 12.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 підтримав клопотання в повному обсязі. При цьому вказав, що під час здійснення досудового розслідування не було здобуто доказів, які б вказували на те, що будь-яка особа нанесла тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 . За таких обставин жодній особі в рамках даного кримінального провадження не було повідомлено про підозру.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що органом досудового розслідування не було повно та всебічно з`ясовані всі обставини даного кримінального провадження, зокрема не допитано всіх свідків, яким відомо про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 також просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, покликаючись на те, що органом досудового розслідування не було проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій для повного, всебічного та об`єктивного встановлення всіх обставини кримінального правопорушення, а саме не було допитано ОСОБА_11 та не проведено одночасних допитів допитаних свідків. Крім того, зазначає, що в клопотанні прокурор вказує на те, що в ході досудового розслідування не було встановлено особу, яка вчинила крадіжку, хоча потерпілий ОСОБА_7 в заяві про вчинення кримінального правопорушення повідомляв, що йому нанесли тілесні ушкодження. З огляду на викладене вважає, що клопотання прокурора є передчасним.

Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року клопотання прокурора Погребищенського відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, задоволено.
Закрито кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 12.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.12.2020 та постановити нову, якою в задоволенні вказаного клопотання прокурора відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, невмотивованою та передчасною, оскільки жодних дій, направлених на повне та об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження, ані прокурором, ні слідчим вчинено не було. Суд необґрунтовано не взяв до уваги доводи потерпілого, оскільки гр. ОСОБА_11 належним чином не було допитано в якості свідка, а також не було проведено одночасного її допиту із свідком ОСОБА_12 . Слідчі дії у вказаному кримінальному провадженні фактично були зведенні до долучення копій документів та формального допиту свідків. Протягом майже п`яти рокі жодних слідчих дій проведено не було.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Потерпілий ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу свого представника, просив її задовольнити посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого.

Мотиви суду

Дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників провадження, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому зазначеним Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Механізм реалізації кримінально-процесуальних гарантій є по суті всією системою кримінально-процесуальних норм, які спрямовують кримінальне провадження на досягнення його завдань. Такими завданнями є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження та застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону судом повністю дотримані не були.

Встановлено, що у провадженні сектору дізнання Погребищенського відділення поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження за №0000117, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2015 року за заявою громадянина ОСОБА_7 , за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

В своїй заяві від 12.04.2015 року ОСОБА_7 вказав, що 11.04.2015 року біля 18 години 00 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_1 , між ним та ОСОБА_10 виникла суперечка, внаслідок якої ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

В своєму клопотанні про закриття вказаного кримінального провадження прокурор посилається на те, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального проступку, який становить три роки закінчився. В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження було проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Проте, винну особу не встановлено.
Приймаючи рішення щодо задоволення клопотання прокурора суд першої інстанції виходив з того, що в даному кримінальному провадженні строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, сплив, а особу, яка його вчинила не встановлено.

Однак, як вбачається з досліджених матеріалів судового провадження за клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження, належного та повного проведення слідчих дій у справі проведено не було.

Так, законність відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст.25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 2 ст.125 КК України визначено, що умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України (в редакції діючій на час вчинення кримінального правопорушення ) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.

В силу п.2 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції діючій на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Згідно ч.2 ст.12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

За змістом п.2 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Встановлено, що закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції, що за результатами аналізу приписів п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, що самостійною та безумовною підставою для закриття кримінального провадження є не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Так, перерив строку давності відбувається як через ухилення від слідства та суду, а також через вчинення особою до закінчення зазначених строків, хоча б одного нового злочину.

Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки окрім перебігу часу вимагається не ухилення від слідства та суду, а також невчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до матеріалів кримінального провадження, у своїй заяві від 12.04.2015 року потерпілий ОСОБА_7 вказав про його побиття конкретною особою ОСОБА_10 , наявний протокол допиту потерпілого, висновок експерта про наявність тілесних ушкоджень та механізм їх заподіяння. При цьому, особа, причетна до побиття, на яку вказував ОСОБА_7 , не допитувалась, її місце знаходження не встановлювалось, що спростовує доводи прокурора про неможливість встановлення беззаперечних доказів вчинення злочину конкретною особою.

Зі змісту наявного в матеріалах вказаного кримінального провадження рапорту слідчої ОСОБА_13 від 08.07.2015 року, поданого на ім`я т.в.о начальника Погребищенського СВ вбачається, що свідок ОСОБА_12 показав, що ОСОБА_11 йому повідомила, що бачила бійку між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Проте, під час спілкування з ОСОБА_11 остання відмовилась давати покази через похилий вік та небажання мати справу з правоохоронними органами. Однак повідомила, що бачила на дорозі автомобіль і велосипед, біля яких знаходилося два чоловіки, але хто не бачила.

Встановлено, що у даному кримінальному провадженні громадянка ОСОБА_11 не була допитана в якості свідка, не попереджалась як про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань, так і за завідомо неправдиве показання. Також не було проведено одночасного допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.
Рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення не звернув увагу на порушення кримінального процесуального закону, які допустив орган досудового розслідування і сам допустив їх, належним чином не перевіривши, що майже протягом п`яти років жодних слідчих дій у даному кримінальному провадженні не здійснювалось. Слідчі дії фактично були зведенні до долучення копій документів та формального допиту свідків, внаслідок чого досудове розслідування не може вважатися повним, а твердження прокурора про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила злочин, є передчасним.

Таким чином, зазначені обставини дають підстави апеляційній інстанції зробити висновок про поверховість, неповноту і необ`єктивність судового розгляду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати викладене вище, провести судовий розгляд відповідно до вимог КПК України, за наслідком якого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412, 415 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.12.2020 року, якою кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 12.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України закрито, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4