Справа № 211/5409/20
Провадження № 1-кп/211/767/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000890 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей або інших осіб не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.03.2015 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 21.05.2015 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 04.12.2017 року звільнився з місць позбавлення волі на підставі ст.81 КК України умовно-достроково не відбутий термін 1 рік 5 місяці 25 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 28.07.2020 року приблизно о 18-50 годині, перебував між магазином «АТБ маркет» та будинком №24 по вулиці Лісового в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу. В цей час він побачив перед собою раніше не знайомого йому ОСОБА_4 в якого в руках була відкрита чоловіча сумка чорного кольору. В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення на свою користь.
Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що його незаконні дії будуть відкритими для потерпілого та оточуючих, наздогнав позаду потерпілого ОСОБА_4 , після чого правою рукою, з вказаної сумки шляхом ривку висмикнув гаманець із грошовими коштами у сумі 220 гривень. В цей час потерпілий ОСОБА_4 різко повернувся обличчям до ОСОБА_5 , при цьому побачив в руках останнього власний гаманець із грошовими коштами. Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи утримувати викрадене майно в руках, не реагуючи на викрики потерпілого почав втікати з місця вчинення злочину в бік будинку АДРЕСА_2 . Однак, перебуваючи на відстані близько 10 метрів від під`їзду №1 житлового будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 був зупинений перехожими. Таким чином, ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 220 гривень.
Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

До початку судового розгляду до суду надійшла угода укладена між прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000890, з одного боку, та обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про визнання обвинуваченим ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, до якої долучена письмова згода на укладення вказаної угоди потерпілого ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 на угоді наполягали та просили суд її затвердити, захисник ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 не заперечували проти затвердження судом вищевказаної угоди.
Виходячи із змісту даної угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначених в обвинувальному акті діяннях, прокурор і обвинувачений погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.
Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену між обвинуваченим та прокурором угоду про визнання винуватості, фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та угоді не заперечує, в повному обсязі з узгодженою мірою покарання згоден, його згода на угоду є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення вищевказаної угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно положень ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесений до тяжких злочинів, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст. 186 КК України та положенням ст. 75,76 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості. ОСОБА_5 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з квітня 2018 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, спричинена шкода відшкодована. Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання, потерпілий ОСОБА_4 не заперечує проти затвердження вищевказаної угоди та призначення узгодженого між прокурором та обвинуваченим покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 372, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000890, з одного боку, та обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про визнання обвинуваченим ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши випробувальний строк на три роки, якщо протягом цього строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до положень п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не продовжувався та повторно не обирався.
Речові докази: гаманець в якому знаходилися: гроші в сумі 220 гривень, 2 банківські картки «Приватбанк», 1 банківська картка «Ощадбанку», дисконтні картки в кількості 6 штук, перепустка на роботу на ім`я ОСОБА_4 , візитні картки в кількості 3 штук, що передані під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , вважати переданим за належністю.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, при цьому: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1