У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20" листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000294

за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2020 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

підозрюваний ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

В задоволенні клопотання слідчого ВРЗ у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною на строк до 09 грудня 2020 року включно залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступного дня та покладенням наступних обов`язків:
- прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що рішення слідчого судді є незаконним.

На думку апелянта, слідчим суддею не враховані ризики, які обґрунтовано викладено в клопотанні слідчого, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Діями підозрюваного заподіяно тяжкі наслідки: завдання тяжких тілесних ушкоджень неповнолітньому, який дотепер перебуває у реанімаційному відділенні лікарні та знаходиться у несвідомому стані. Обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме: наїзду на пішохода водієм у стані алкогольного сп`яніння, самовільне залишення ним місця пригоди, невжиття заходів до виклику медичної допомоги потерпілому, заперечення своєї участі у дорожньо-транспортній пригоді, вказують на намагання підозрюваного приховати свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, а також свідчать про можливість переховування від слідства та суду.

Також зазначає, що на даний час не допитано двох свідків у кримінальному провадженні - безпосередніх очевидців події, тому існує ризик впливу на потерпілого та свідків.

На думку апелянта, з боку сторони захисту вбачається тиск на законного представника потерпілого - його матір ОСОБА_10 оскільки, всупереч вимогам ч.1 ст. 193 КПК України, захисник підозрюваного з власної ініціативи запросив її до участі у судовому засіданні, в якому постійно наголошував на тому, що лише за умови перебування під нічним домашнім арештом підозрюваний зможе надавати матеріальну допомогу на лікування її сина.

На думку апелянта, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Встановлені слідчим суддею обставини.

В провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження №0000294 від 09.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий ВРЗ у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В клопотанні слідчий вказує на те, що досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 08.10.2020, близько 23.40 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись за кермом автомобіля «FORD FUSION» (р.н. НОМЕР_1 ) по пр. Центральному в м. Миколаєві, у напрямку вул. Пушкінської, порушив вимоги п.п. 2.3 «б» та 12.3 ПДР України, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не звернув уваги на те, що в цей час проїзну частину пр. Центрального з права на ліво по ходу його руху переходив пішохід ОСОБА_11 , не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості свого транспортного засобу, аж до повної його зупинки, хоча об`єктивно міг і зобов`язаний був це зробити, в результаті чого допустив наїзд на пішохода та самовільно залишив місце пригоди на вищевказаному автомобілі. В результаті ДТП ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, з якими його доставлено до реанімаційного відділення ЛШМД м. Миколаєва.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме : що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, наявність яких стала підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.

Слідчий суддя погодився з доводами слідчого, про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, щодо можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Проте зазначив, що прокурором не надано доказів того, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час всі свідки у кримінальному провадженні допитані.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби, слідчий суддя врахував ставлення підозрюваного ОСОБА_6 до вчиненого ним кримінального провадження, послався на позитивні характеризуючи матеріали щодо ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, раніше не судимий, вину визнає, співпрацює з органом досудового розслідування, відшкодовує завдані кримінальним правопорушенням збитки.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення підозрюваного та захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Строк тримання під вартою може бути продовжений за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. визначено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин.

У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії», п. 30).

ЄСПЛ у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, де в ст. 183 КПК України зазначено, що прокурор має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Ці вимоги закону достатньо враховані судом при прийнятті рішення.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Докази, на які послався в обґрунтування клопотання слідчий, доводять наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Приймаючи рішення, слідчий суддя встановив наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та дійшов висновку, що прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки на даний час всі свідки допитані. Суд погоджується з таким висновком слідчого судді.

Під час розгляду клопотання про продовження тримання під вартою відносно ОСОБА_6 прокурор не навів обставин, які б свідчили про необхідність продовження йому виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням обставин кримінального провадження, пояснень підозрюваного в апеляційному суді, його позитивних характеристик, наявності міцних соціальних зав`язків, постійного місця проживання, що він раніше не судимий, відшкодовує завдані збитки на лікування потерпілого, суд вважає правильними висновки слідчого судді про можливість запобігти наявному ризику шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у вигляді домашнього арешту.

За такого, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 ч.3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2020 року у відношенні ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3