Провадження № 1-кп/947/1386/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР №0001842 від 28.06.2020 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 27.06.2020, приблизно о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним автомобілем марки «DAEWOO LANOS» н/з НОМЕР_1 , в денний час, в умовах сухої проїзної частини, по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини, здійснював рух по пр-т Н.Сотні з боку вул. Ак. Вільямса в напрямку пр-т Ак. Глушко в місті Одеса із швидкістю до 50 км/год.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.3 «Нерегульований пішохідний перехід у місцях з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод» Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), організованого на проїзній частині пр-т Небесної Сотні біля будинку №105 в Київському районі міста Одеса та який з`єднує тротуарну зону пр-т Небесної Сотні, коли в сусідній смузі перед пішохідним переходом зупинився автомобіль, ОСОБА_7 був неуважним, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну.

В цей же час, пішохід ОСОБА_5 рухався по вказаному нерегульованому пішохідному переходу в темпі спокійного кроку справо на ліво за напрямком руху автомобіля керованого ОСОБА_7 .

При об`єктивній можливості бачити дорожню обстановку ОСОБА_7 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, коли в сусідній смузі зупинився автомобіль, не зменшив швидкість, а при необхідності не зупинився перед пішохідним переходом, на якому перебував пішохід ОСОБА_5 , та маючи технічну можливість уникнути події, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , тим самим порушив вимоги п. 1.5; підпункт «б» п. 2.3; п. 18.4 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:

п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

«б») бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 18.4 якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

В результаті наїзду, пішохід ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку легкого ступеня, закритий перелом кісток носу, садна голови та тіла.

Порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив суд звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 посилаючись на те, що він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим, відшкодував завдані ним збитки у повному обсязі, визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні повністю, кається у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_5 надав до суду письмову заяву про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , так як вони примирилися і він не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 , який відшкодував йому завдані збитки у повному обсязі, і він не має до нього ніяких вимог матеріального та морального характеру.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника, та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього, посилаючись на те, що він примирився з потерпілим, відшкодував завдані ним збитки у повному обсязі, визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні повністю, кається у скоєному.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 оскільки він вперше вчинив нетяжкий злочин, після його вчинення щиро розкаялася у вчиненому, з потерпілим примирився, відшкодував спричиненні потерпілому збитки в повному обсязі.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 підтримане обвинуваченим ОСОБА_7 , та потерпілим ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, є законним та відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За наслідками вивчення матеріалів справи та пояснень сторін, судом встановлено, що 27.06.2020 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин мав місця факт дорожньо - транспортної пригоди за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , внаслідок якої потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_7 не оспорював, щиро кається у вчиненому, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим та відшкодуванням у повному обсязі завданої шкоди.

Положеннями ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілим, є вчинення нею вперше нетяжкого злочину.

У відповідності до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

При цьому, звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку з примиренням із потерпілим, можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Обвинувачений ОСОБА_7 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 46 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачений ОСОБА_7 підтримав заявлене клопотання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро кається у вчиненому, заподіяну шкоду відшкодував потерпілому ОСОБА_5 у повному обсязі та з потерпілим примирився, у потерпілого ОСОБА_5 відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого, вони примирилися, тому згідно ст.46 КК України обвинувачений ОСОБА_7 можливо звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження за його обвинуваченням підлягає закриттю.

Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. 124 КПК України), а тому витрати на залучення експерта в загальній сумі 3595 гривень 68 копійок віднести на рахунок держави.
Крім того, прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 пред`явлено цивільний позов про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 13 633 гривень 10 копійок.
Відповідно до п. 7 Постанови пленуму ВСУ від 31.03.1989 №3 «Про практик застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
При цьому, у разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, цивільний позов не розглядається, а має бути залишений без розгляду.
Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги прокурором в інтересах держави можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_7 закрито з нереабілітуючих підстав, прокурор має право вирішити питання про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування ОСОБА_5 в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284 ч. 2, 369, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 286 ч. 1 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001842 від 28.06.2020 року, відносно ОСОБА_7 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України - закрити.

Процесуальні витрати за залучення експертів Одеського НДІСЕ МЮ України, в загальному розмірі 3 595 гривень 68 копійок - віднести на рахунок держави.
Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2019 року на автомобіль марки «DAEWOO LANOS» н/з НОМЕР_1 , та повернути його власнику за належністю.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження не обирався.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1