У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001196, за апеляційною скаргою керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2020 року відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
звільненого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2020 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.
Ухвалено кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001196, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, закрити.
Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить скасувати ухвалу з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що звільняючи ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, суд першої інстанції послався на положення ст. 48 КК України та п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 р., однак, не навів обґрунтованих та достатніх підстав для такого звільнення.
Зауважує, що єдині обставини, які стали мотивом прийнятого судом рішення є дані про особу обвинуваченого, зокрема, позитивна характеристика ОСОБА_6 , його сімейний стан та наявність неповнолітнього сина, на утримання якого він надає матеріальну допомогу. Проте, зазначені обставини існували й до вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину, що не перешкодило йому придбати й носити холодну зброю й вчиняти хуліганські дії. Крім того, як під час досудового розслідування, так і судового розгляду, ОСОБА_6 офіційно працевлаштованим не був, заходів до працевлаштування не здійснював, жодних інших дій, які б вказували про вжиття ним заходів до унеможливлення подібної поведінки у майбутньому, не вжив.
За такого, вважає, що обставини, враховані судом, є такими, що характеризують особу обвинуваченого та мають враховуватись при призначенні покарання, але в розумінні ст. 48 КК України не свідчать про зміну обстановки.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у незаконному носінні холодної зброї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за наступних обставин.
Точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_6 маючи умисел, на незаконне носіння холодної зброї, придбав дубинку, після чого став носити її з собою.
22.07.2020 р. о 02.10 год., працівниками УПП в Миколаївській області отримано виклик по спецлінії «102» про те, що за адресою: м. Миколаїв, пр. Корабелів, біля буд. № 1 вчиняються хуліганські дії. Прибувши за вказаною адресою, працівниками УПП в Миколаївській області помічений ОСОБА_6 , який тримав у руці дерев`яний предмет, схожий на біту, обмотаний жовто-зеленою ізоляційною стрічкою з шнурком у основи рукоятки.
У подальшому на місце події працівниками УПП в Миколаївській області викликана слідчо-оперативна група Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області.
Під час огляду місця події, в період часу з 03.07 год. по 03.11 год. 22.07.2020 р. на землі біля ОСОБА_6 виявлено вищевказаний дерев`яний предмет, який є холодною зброєю ударно-дробильної дії дубинкою, яка виготовлена саморобним способом, тобто ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї, вказаний предмет став носити без передбаченого законом дозволу, до моменту вилучення співробітниками поліції під час проведення огляду місця події від 22.07.2020 р.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі зміною обстановки, на підставі ст. 48 КК України.
Врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, який, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має виключно позитивні характеристики, одружений, має неповнолітнього сина, на утримання якого надає добровільну матеріальну допомогу, тобто, перестав бути суспільно небезпечним, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, та закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого, який вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 р., звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої тяжкості.
Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.
Згідно правової позиції, відображеної в Постанові Верховного Суду від 02.07.2020 р. (справа № 613/1202/17), необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.
При цьому, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які би свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що звільняючи ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності суд першої інстанції послався лише на те, що обвинувачений раніше не судимий, має виключно позитивні характеристики, одружений, має неповнолітнього сина, на утримання якого надає добровільну матеріальну допомогу.

Проте, приймаючи таке рішення, суд першої інстанції в своїй ухвалі не зробив комплексного аналізу обстановки життєдіяльності ОСОБА_6 після вчинення кримінального правопорушення та не навів належного обґрунтування свого висновку про те, яким чином сімейний стан обвинуваченого, який залишився незмінним з часу вчинення кримінального правопорушення, вплинув на його поведінку, що він перестав бути суспільно небезпечним і зробив маловірогідною можливість вчинення ним в подальшому нового аналогічного кримінального правопорушення.
За наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового та передчасного висновку щодо можливості звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, тобто, на підставі статті 48 КК України, а відтак, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягало у застосуванні закону, який не підлягав застосуванню.

Згідно вимог п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Частиною 1 ст. 412 КПК України, передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню, тягне за собою скасування або зміну судового рішення.
Разом з тим, порушення судом наведених вимог кримінального процесуального закону не відноситься до передбаченого ч. 1 ст. 415 КПК України переліку безумовних підстав призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Однак, за положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, дати відповідну оцінку всім доказам, та з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а також з урахуванням вищенаведених висновків апеляційного суду, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити.
Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2020 року відносно ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3