Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/562/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2020 року. суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги законного представника ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2020 року, якою задоволено клопотання ОСОБА_12 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, утриманці відсутні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування №0005929 від 24 травня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито.
Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз: №593/17-27 від 04.10.2017, №594/17-27 від 02.11.2017, №712/17-27 від 11.10.2017, №204 від 30.05.2017, №205 від 31.05.2017, №206 від 14.06.2017, №256 від 29.06.2017, №17-986 від 21.06.2017, №17-1121 від 11.07.2017, №26 від 06.02.2018 - віднесено на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_12 згідно обвинувального акту обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили двом потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Так, 23.05.2017 близько 23 години 17 хвилин, ОСОБА_12 , порушуючи вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) (п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.), керуючи технічно справним автомобілем Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_13 , рухаючись в темну пору доби по вул. Велика Перспективна, зі сторони вул. Віктора Чміленка, наближаючись до перехрестя з вулиці Гоголя в м. Кропивницький, з перевищенням дозволеної швидкості для руху в населеному пункті близько 110 км/год., під час руху грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР (п. 1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), діючи необережно, проявила злочинну самовпевненість та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, в порушення п. 12.1 ПДР (п. 12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), свідомо перевищив дозволену швидкість руху в населеному пункті, чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом, щоб не наражати на небезпеку інших учасників дорожнього руху та вірно оцінювати дорожню обстановку.
У цей час на перехрестя вулиць Велика Перспективна та Гоголя з боку вулиці Пашутинська в місті Кропивницький виїхав автомобіль ВАЗ-2102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який, побачивши автомобіль Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12 , який рухався зі швидкістю, яка перевищує дозволену, з метою не створення аварійної ситуації та перешкод у русі автомобіля, який наближався до нього, зупинився на перехресті вказаних вулиць, не виїжджаючи на смугу руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_12 , чекаючи, поки останній не здійснить проїзд перехрестя.
У свою чергу, ОСОБА_12 , рухаючись по вул. Велика Перспективна, допускаючи порушення встановленого швидкісного обмеження, наближаючись до перехрестя з вул. Гоголя, невірно відреагував на зміну дорожньої обстановки, яка полягала у виїзді на перехрестя вул. Великої Перспективної та вул. Гоголя іншого транспортного засобу, який зупинився на перехресті на зустрічній смузі руху відносно руху ОСОБА_12 , в порушення п. 10.1 ПДР (п. 10.1 - Перед .... перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) без нагальної потреби змінив напрямок свого руху, тим самим виїхав на зустрічну смугу руху, де вже на перехресті допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився в нерухомому стані. Після зіткнення автомобіль Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на металевий стовп, на якому був закріплений світлофор для пішоходів, якого в подальшому вирвало з місця кріплення та відкинуло в напрямку руху пішохода Овіаве Вінсент - Еммануель Тімоті, який рухався по тротуарній доріжці в напрямку вул. Преображенської по лівій стороні відносно руху автомобіля під керуванням ОСОБА_12 . Після чого автомобіль Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 продовжив свій рух та допустив наїзд на дерево, внаслідок чого перекинувся.
Всі вищевикладені невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_12 та порушення ним вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 10.1, 12.1 та 12.4 ПДР знаходяться в технічному причинному зв`язку з фактом зіткнення з автомобілем ВАЗ - 2102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 та отримання тілесних ушкоджень пішоходом ОСОБА_14 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 893 від 13.07.2017, отримав тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо - суглобового уламкового перелому шийки лівої стегнової кістки, перелому 7 ребра по середньо-пахвинній лінії справа, рани в лобній ділянці голови, вказані тілесні ушкодження несуть ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я.
Крім того, пішохід Овіаве Вінсента - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 899 від 13.07.2017, отримав тілесні ушкодження у вигляді внутрішньосуглобного перелому медіального межміщелкового пагорбу та зовнішнього міщелка лівої великоберцової кістки, відрив кісткового фрагменту головки малоберцової кістки; внутрішньосуглобовий двухлодижечний перелом кісток лівої гомілки (малоборцовий- уламковий); Розрив дистального міжберцового синдесмоза. Підвивих стони дозовні; саднах верхніх та нижніх кінцівок, садна підборіддя, вказані тілесні ушкодження несуть ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я.
Згідно обвинувального акту, кримінальним правопорушенням спричинено майнову шкоду: Кіровоградській дитячій обласній лікарні за стаціонарне лікування в травматолого - ортопедичному відділенні з 24.05.2017 по 20.06.2017 неповнолітнього потерпілого від злочину ОСОБА_8 на загальну суму 16 305,21 грн; Кіровоградській обласній лікарні за стаціонарне лікування в опіковому відділені з 20.06.2017 по 03.08.2017 та з 19.01.2018 по 02.02.2018 неповнолітнього потерпілого від злочину ОСОБА_8 на загальну суму 32 953,96 грн; Комунальному закладу «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» за стаціонарне лікування в травмотологічному відділені з 24.05.2017 по 07.06.2017 потерпілого від злочину ОСОБА_7 на загальну суму 8 055,88 грн.
У кримінальному провадженні маються документально підтверджені витрати, пов`язані із залученням експертів, у зв`язку з проведенням судових експертиз. Загальний розмір вказаних витрат складає 12 337,62 грн. (дванадцять тисяч триста тридцять сім гривень 62 коп.), із них за проведення: судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № 204 від 30.05.2017 - 692,09 грн.; судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № 205 від 31.05.2017 - 692,09 грн.; судової інженерно-транспортної (транспортно-трасологічної) експертизи № 206 від 14.06.2017 - 692,09 грн.; судової інженерно-транспортної (транспортно-трасологічної) експертизи № 256 від 29.06.2017 - 494,35 грн.; судової комп`ютерно-технічної експертизи №17-986 від 21.06.2017 - 792 грн.; судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи обставин ДТП № 17-1121 від 11.07.2017 - 990 грн.; судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № 593/17-27 від 04.10.2017 - 1238 грн.; судової комп`ютерно-технічної експертизи № 594/17-27 від 02.11.2017 - 792 грн.; судової автотоварознавчої експертизи № 712/17-27 від 11.10.2017 - 3095 грн.; комісійної судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи обставин ДТП № 26 від 06.02.2018 2860 грн.
Також, у кримінальному провадженні пред`явлені цивільні позови ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_12 , цивільний позов прокурора в інтересах Кіровоградської дитячої обласної лікарні до ОСОБА_12 , цивільний позов прокурора в інтересах Кіровоградської обласної лікарні до ОСОБА_12 та цивільний позов прокурора в інтересах КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» до ОСОБА_12 .
Крім того, в рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2017 (справа № 404/3196/17, номер провадження 1-кс/404/930-17) накладено арешт на автомобіль Volkswagen Polo реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зберігається на території Кіровоградської філії ДП МВС «Інформ-ресурси» за адресою м. Кропивницький вул. Панфіловців 20а та належить на праві власності ОСОБА_13 . Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2017 (справа № 404/3196/17, номер провадження 1-кс/404/930/17) накладено арешт на автомобіль ВАЗ 2102 реєстраційний номер номер НОМЕР_2 , який зберігається на території Кіровоградської філії ДП МВС «Інформ-ресурси» за адресою м. Кропивницький вул. Панфіловців 20а та належить на праві власності ОСОБА_16 .

Ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_12 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №0005929 від 24 травня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито.
Рішення суду мотивовано тим, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_12 , відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, кримінальне правопорушення вчинено 23 травня 2017 року, обвинувачений новий злочин не вчинив, від досудового слідства та суду не ухилився, наполягає на звільненні його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, у зв`язку із чим суд прийшов до висновку про можливість звільнення ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
В апеляційній скарзі законний представник ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу суду першої інстанції і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Вказує, що повний текст оскаржуваної ухвали суду оголошено судом лише 01.06.2020, через що строк її оскарження пропущений ним з поважних причин, а тому просить його поновити.

Свої вимоги обґрунтує тим, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, не прийняв до уваги наступні факти, обставини та норми права: Під час судового засідання, представник адвокат ОСОБА_10 зазначив, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 не може бути розглянуто в даному засіданні, так як обвинувачений не надав докази, щодо не вчиненням ним інших злочинів, до цього часу. Вказує, що сторона захисту не надала до клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, доказів про невчинення підсудним інших доказів. Довідка про відсутність інших судимостей у підсудного датовано більш ніж 2 роки. В мотивувальній частині ухвали суд першої інстанції зазначив, що судом не встановлено фактів притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності після 23.05.2017р. і до теперішнього часу. Трьох річний строк давності не переривався і не зупинявся. Суд в ухвалі не зазначив, яким чином він це перевірив і на підставі яких належних та допустимих доказів які знаходяться в матеріалах кримінального провадження він дійшов такого висновку. В ухвалі суд першої інстанції не встановив чи винен обвинувачений ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу суду першої інстанції і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Вказує, що повний текст оскаржуваної ухвали суду оголошено судом лише 01.06.2020, через що строк її оскарження пропущений ним з поважних причин, а тому просить його поновити.

Свої доводи мотивує тим, що суд першої інстанції не повно та не об`єктивно дослідив обставини справи, звільняючи від кримінальної відповідальності з підстав ч.1 ст. 49 КК України, особа не звільняється від обв`язку відшкодувати заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, що повністю кореспондується з положеннями ч. 1 ст.1177 ЦК України та ч.ч. 1 і 7 ст.128 КПК України. Зазначає, що за змістом ч.6 ст.82 ЦПК України , вирок суду або ухвала про закриття кримінального провадження з підстав звільнення від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили , є обов`язковими для суду у цивільному провадженні виключно в питаннях, чи мало місце кримінальне правопорушення та чи вчинене воно цією особою.
Також, вказує, що розгляд відповідного клопотання захисника відбувся у «прискореному режимі», без належних роз`яснень з боку суду обвинуваченому його прав і обов`язків, без з`ясування причин невизнання ним вини, а лише обмеженням його згоди на закриття справи з підстав закінчення перебігу строків давності, незважаючи на клопотання представника іншого потерпілого адвоката ОСОБА_10 , без належної перевірки наявності доказів, які могли перервати перебіг строку давності, які прокурор не заперечуючи у задоволенні клопотання, суду не надав, а суд їх і не вимагав,але в ухвалі вказав, що не встановив таких фактів.
Окрім цього зазначає, що внаслідок такого поверхового розгляду клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, зміст оскаржуваної ухвали не відповідає вимогам ч.6 ст.82 ЦПК України, що штучно створює процесуальне підгрунття для затягування з боку ОСОБА_12 майбутнього розгляду цивільних позовів потерпілих в порядку ЦПК, враховуючи його недобросовісну поведінку на стадії розгляду в суді першої інстанції, пов`язану з неодноразовими зривами судових засідань без надання підтверджуючих документів на користь затягування та відкладення судових засідань з метою штучного наближення строків давності, що також судом не піддано належній оцінці.

Заслухавши доповідача, законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_7 , представника адвоката ОСОБА_10 , які підтримали подані апеляційній скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно ч.2 ст. 395 КПК України визначено, що апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення. Також, частиною 3 абзац другий цієї статті передбачено, що якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Однак, Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2018 року (справа №310/8610/16-к провадження № 51-5118 км18) зазначив, що відсутність повного тексту судового рішення тягне за собою необізнаність учасника процесу про обставини, які суд визнав установленими із посиланням на докази, а також мотиви, з яких виходив суд при постановленні такого рішення, що унеможливлює подачу апеляційної скарги відповідно до вимог статті 396 КПК, а тому такі строки слід рахувати з моменту отримання повного тексту судового рішення.

Оскільки, ухвала суду першої інстанції винесена 27.05.2020, а згідно розписок (т.8 а. с. 186,189) законний представник ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 та представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 копію повного тексту даного рішення суду отримали лише 02.06.2020, а апеляційну скаргу законний представник ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 подав до місцевого суду 05.06.2020 та апеляційну скаргу представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 подав до місцевого суду 09.06.2020, тобто протягом 7 днів з дня отримання копії даної ухвали суду, через що строк на апеляційне оскарження ухвали суду пропущений скаржником з поважних причин, а тому його слід поновити.

Загальні положення кримінального провадження під час звільнення особи від кримінальної відповідальності регламентовані положеннями ст. 285 КПК України.

Зокрема, ч.1 ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом із тим, порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності встановлено ч.1 ст. 286 КПК України, а саме те, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. А також, ч. 4 цієї статті визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Крім того, як передбачено ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 11.01.2019 обвинувачений ОСОБА_12 звернувся до суду з клопотанням (т.8 а.с.164), в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, з підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, та закрити кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0005929 від 24.05.2017.

З урахуванням вимог ч.4 ст. 286 КПК України, судом першої інстанції невідкладно розглянуто дане клопотання обвинуваченого і задоволено його та як передбачено ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою звільнив ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження.

Із вказаним судовим рішенням суду першої інстанції колегія суддів погоджується, вважає його законним та обґрунтованим.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, санкція якого передбачає найсуворіше покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Згідно обвинувального акту встановлено, що датою вчинення вказаного злочину є 23.05.2017.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно ч.2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тому, строки давності притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України закінчились 23.05.2020, а також будь-які інші підстави для здійснення кримінального переслідування щодо ОСОБА_12 в даному кримінальному провадженні відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду даного кримінального провадження 27.05.2020 року правильно застосував норми матеріального права та процесуального законодавства, та у відповідності до вимог ч.4 ст. 286 КПК України, невідкладно розглянув клопотання обвинуваченого і обґрунтовано задовольнив його, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, які передбачені ст. 49 КК України, а тому на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України правильно закрив кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0005929 від 24.05.2017 стосовно ОСОБА_12 , саме з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Щодо тверджень в апеляційних скаргах, що звільнення ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності та закриття провадження щодо нього є порушенням кримінально-процесуального законодавства, оскільки прийнята судом із неповним з`ясуванням обставин справи, не надано обвинуваченим та його захисником даних, що обвинувачений не притягувався до кримінальної відповідальності після 2017 року, апеляційний суд доходить висновку, ці доводи не обґрунтованими та безпідставними.

Так, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції чітко вказав у чому саме обвинувачувався ОСОБА_12 , а також зазначив у мотивувальній частині судового рішення підстави і мотиви звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі. Будь які дані, які підтверджували що обвинувачений мав судимість або притягувався до кримінальної відповідальності після 2017 року відсутні, підтвердив у судовому засіданні прокурор.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, було дотримано вимог, як матеріального, так і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги законного представника потерпілого ОСОБА_9 про необхідність встановлення винуватості ОСОБА_12 у вчиненні злочину, до прийняття рішення про закриття справи за строками давності, є безпідставними, оскільки, згідно вимог Закону України про кримінальну відповідальність, ст. 74 КК України, лише у випадку, коли особа заперечує проти закриття справи з нереабілітуючих підстав, якою є і закінчення строків давності, суд, за наявності до того підстав, визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України. У даному випадку обвинувачений був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності з нереабілітуючих підстав, за його особистою заявою.

Отже, всупереч тверджень апелянта, суд дотримався вимог ст. 49 КК України та розглянув клопотання про звільнення ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, коли воно надійшло, невідкладно з прийняттям рішення, що виключало будь-яке провадження по справі.

Доводи апелянтів щодо не роз`яснення прав обвинуваченому, що тягне за собою скасування ухвали є безпідставними.

Як вбачається із матеріалів справи, обвинуваченому були роз`ясненні судом права та обов`язки, вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки. У обвинуваченого був професійний захисник-адвокат. Більше того в самому клопотанні про звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачений зазначив, що розуміє наслідки звільнення від кримінально відповідальності, оскільки справа буде закрита з нереабілітуючих підстав, наполягає на цьому. ( Т.8 а. с. 164).

Більше того у судовому засіданні участю захисника наполягав на звільненні від кримінальної відповідальності, йому судом були роз`ясненні наслідки.

Колегією суддів перевірено законність підстав ухвалення такого рішення судом першої інстанції, і порушень, на які вказують законний представник ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 та представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 не встановлено.

Окрім того перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_12 , який подав до суду першої інстанції клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням визначеного п.3 ч.1 ст. 49 КК України, тобто фактично визнав обставини, зазначені в обвинувальному акті і не заперечував проти цього.

Будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг законного представника ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 та зміни ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги законного представника ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2020 року стосовно ОСОБА_12 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4