Справа № 196/591/17
№ 1-кп/183/295/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного судуДніпропетровської області кримінальне провадження №0000545за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Царичанка, Царичанського району, громадянина України, маючого середню освіту, холостого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого:

- 18.01.2012 р. Царичанським районним судом Дніпропетроьвської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71, 72 КК України частково приєднано не відбутий строк 5 днів по вироку Царичанського районного суду від 18.03.2011 р. до відбуття покарання 3 роки 5 днів позбавлення волі, на підставі ст.. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки;

-06.12.2012 р. Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 рік 1 місяць за вироком суду від 18.01.2012 р. до відбуття покарання на строк 3 роки 1 місяць, звільнений умовно-достроково 21.08.20014р. на 1 рік 3 місяці 25 днів,

- 17.01.2020 р. Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 год., громадських робіт,

- 22.05.2020 р.Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 р. 6 міс. позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік. 6 міс., з застосуванням ст. 76 КК України

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

04 вересня 2016 р. ОСОБА_3 , в нічний час, разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження №0000247, з метою викрадення дизельного пального проникли на територію повністю огородженого парканом селянсько-фермерського господарства «Шевченко» фактично розташованого за адресою вул. Робоча 5а, смт. Царичанка, Царичанського району,Дніпропетровської області належного ОСОБА_5 . Знаходячись на території, ОСОБА_3 разом з особоюматеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони являються таємними для оточуючих, умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з цистерни повторно таємно викрали 140 літрів дизельного пального, наливши його в 4 каністри об`ємом по 10 л. кожна та бочку ємкістю 100 л. котрі перемістили за територію огорожі СФГ «Шевченко» та заховали в кущах, тобто розпорядившись на власний розсуд. Вказаною крадіжкою СФГ «Шевченко» було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2609 грн. 60 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю у скоєному щиро кається,відшкодував завдану шкоду,готовий нести відповідальність, передбачену законом.
В судове засідання представник потерпілого ОСОБА_5 не з`явився, надав заяву про розгляд справив його відсутність.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставини та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушеннявстановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка,вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у сховище.
При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_7 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.
Суд встановив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченим, відшкодуванні завданих збитків та готовністю підлягати кримінальній відповідальності.
Обтяжуючими покарання обставинами суд вважає рецидив злочину.
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.
Також, з огляду на вказані обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства у виді обмеження, або позбавлення волі, та відповідно до ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 1430 грн. 65коп.підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

визнати винуватим ОСОБА_3 вчиненні кримінальногоправопорушення та призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК Україничотири роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вирокомЦаричанського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2020 р. вказаним вироком, призначити остаточне покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуванняпокарання з випробуванням строком двароки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати на проведеннясудово-товарознавчої експертизи (висновок№ 11/4.6-955від 18.10.2016 р.) у розмірі 1430 грн. 65 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПКУкраїни.
Копії вироку видати обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1