Провадження № 1-кс/344/5003/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП ОСОБА_4 від 09.10.2019 року про закриття кримінального провадження №0001671 від 15.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернулася, із вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилалася на викладені в ній обставини.

Зокрема на те, що вона отримала 10.10.2020р. постанову про закриття кримінального провадження від 09.10.2019 року, а тому строк оскарження постанови слід поновити. Зазначила, що внаслідок ДТП 15.05.2019р. вона отримала тілесні ушкодження як пасажир автомобіля Subaru Forester, яке сталось з вини водія автомобіля Volkswagen Golf ОСОБА_5 . Скаржника потерпілою у даному кримінальному провадженні слідчий не визначив, а її процесуальний статус у оскаржуваній постанові взагалі не зазначено. Після перебування її на стаціонарному лікуванні з короткочасним розладом здоров`я, тривалий час ще змушена була лікуватись амбулаторно вдома, при цьому висновок експертизи у даному кримінальному провадженні щодо легких тілесних ушкоджень є необґрунтованим. Як наслідок, слідчим зроблено хибний висновок про те, що в діянні відсутній склад кримінального правопорушення, а тому постанова підлягає до скасування.

Скаржник в судовому засіданні просила задовольнити скаргу, з мотивів викладених у скарзі та наданих поясненнях. Окрім того зазначила, що після лікування на стаціонарі, вона ще довго лікувалась амбулаторно, а слідчий не з`ясовував наявність в неї медичної документації щодо цього. Те, що вона не є потерпілою у справі не знала.

Слідчий слідчого відділу заперечив доводи скарги, звертаючи увагу на її безпідставність, оскільки слідчим правильно встановлено всі обставини при винесенні постанови про закриття провадження, зокрема проведеною експертизою підтверджено легкі тілесні ушкодження наявні скаржниці.

Заслухавши скаржника, слідчого слідчого відділу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю наступне.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається із ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Отже, строк оскарження слід поновити, так як матеріали справи містять докази надання копії оскаржуваної постанови від 09.10.2019 року тільки з направленням такої 23.09.2020р., отриманої скаржником 10.10.2020р..

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Водночас, згідно до ч.4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Постановою слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП ОСОБА_4 від 09.10.2019 року було закрито кримінальне провадження №0001671 від 15.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Підставою закриття кримінального провадження слідчий зазначив те, що ДТП трапилась внаслідок необережних дій водія ОСОБА_5 на автомобілі Volkswagen Golf, який порушив ПДР та допустив зіткнення з автомобілем Subaru Forester. Але, оскільки пасажиру ОСОБА_6 , яка знаходилась в автомобілі Subaru Forester спричинене легке тілесне ушкодження, то відсутня обов`язкова об`єктивна сторона злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України у вигляді суспільно-небезпечного наслідку.

Стаття 286 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження (ч.1).

Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (том 1), пояснень отриманих в судовому засіданні, та даної оскаржуваної постанови, слідчим суддею встановлено, що 15.05.2019р. було внесено відомості в ЄРДР про те, що водій автомобіля марки Volkswagen Golf ОСОБА_5 здійснюючи маневр повороту ліворуч із однієї вулиці на іншу, проявив неуважність, не надав переваги в русі автомобілю Subaru Forester, який проїжджав перехрестя на зелений сигнал світлофора, в результаті чого відбулось зіткнення двох автомобілів, і пасажир автомобіля Subaru Forester ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована в ОКЛ (потерпіла доставлена в хірургічне відділення згідно рапорту наявного в матеріалах кримінального провадження).

Під час ДТП, пасажир автомобіля ОСОБА_6 від удару була викинута в багажне відділення автомобіля, про що зазначено в протоколах допиту свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , самої ОСОБА_6 та водія ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11.06.2019р. за клопотанням слідчого, було надано дозвіл на тимчасовий доступ до медичної документації стаціонарного хворого ОСОБА_6 , а згідно ухвали від 31.05.2019р. призначено судово-медичну експертизу.

Згідно висновку експерта №383 (06.08-06.09.2019р.) у наданих медичних документах вказані тілесні ушкодження: поєднана закрита тупа травма органів черевної порожнини та заочеревного простору з паранефральною гематомою правої нирки та за очеревинною гематомою від крила клубової кістки справа до підпечінкового простору з переходом на брижу дванадцятипалої кишки, з пропотіванням в черевну порожнину, і відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В стаціонарі перебувала з 15.05.2019р. по 03.06.2019р. (з оперативним втручанням в хірургічному відділенні, з переведенням в подальшому в урологічне відділення через травму нирки з ускладненням).

Водночас, у висновку експерта зазначається і те, що на 21 день після стаціонарного лікування хвора звернулася до лікаря-уролога (з медичної карти амбулаторного хворого з обл..СМЕ, яка надана на експертизу 18.09.2019р., при цьому що експертиза закінчена 06.09.2019р.), однак результатів додаткових методів обстеження, динаміка захворювання експерту невідома, а оскільки судово-медичних даних немає про захворювання нирок, то пов`язати даний діагноз з травмою 15.05.2019р. у експерта немає можливості.

Після отримання висновку експерта (аналогічно і до направлення на експертизу медичних даних), слідчий інших слідчих дій, в т.ч. з`ясування у ОСОБА_6 факту наявності медичної документації на руках по факту лікування після ДТП не витребовував. Скаржниця була допитана тільки один раз як свідок 03.10.2019р., з матеріалами проведеної експертизи не ознайомлена, так як статусу потерпілої під час досудового розслідування не отримувала..

Матеріали справи не містять також вручення пам`ятки потерпілого ОСОБА_6 .

Так, згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Дійсно матеріали провадження не містять заяви ОСОБА_6 про залучення її як потерпілої, проте з врахуванням того, що через отримані ушкодження вона перебувала довший час на лікуванні, а при допиті слідчим 03.10.2019р. їй не було роз`яснено право подати заяву оскільки є наявною завдана шкода внаслідок ДТП, при цьому що намір бути потерпілою у справі скаржник заявляє, як наслідок вона позбавлена була права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження під час досудового розслідування, в т.ч. на подання клопотання про повторну експертизу з наданими наявними медичними документами, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, а тому підлягає до скасування.

Враховуючи вищенаведене, скарга є частково обґрунтованою, а постанова підлягає до скасування.

Керуючись ст. ст.303-309, ст.376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Поновити строк оскарження постанови слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП ОСОБА_4 від 09.10.2019 року.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП ОСОБА_4 від 09.10.2019 року про закриття кримінального провадження №0001671 від 15.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1