Провадження № 1-кп/0203/478/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
за участю прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001699 19 вересня 2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелене Компаніївського району Кіровоградської області, громадянина України, неодруженого, , не працюючого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та батьків не має, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на розгляді знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою, у обвинуваченого ОСОБА_4 , немає. Застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , є не доцільним, оскільки у разі не продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, останній може здійснювати вплив на свідків, оскільки у даному кримінальному провадженні не встановлено усіх причетних осіб до вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву про слухання кримінального провадження без його участі.
Заслухавши клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, думку обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вказаний запобіжний захід останній раз було продовжено до 18 січня 2021 року включно.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до семи років, кримінальне правопорушення поєднане з нападом на потерпілого, а також, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків.
Вищенаведене підтверджує ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного офіційного джерела доходів, злочин, інкримінований ОСОБА_4 , є злочином проти власності, вчинений з корисливих мотивів, що є підтвердженням ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень задля отримання прибутку.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, судом враховується характер кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

З урахуванням вищезазначеного, суд доходить до висновку, що на теперішній час, не зникли ризики, які існували на час обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно ОСОБА_4 строку тримання під вартою.
Поряд із цим, суд вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, визначеного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження його існування.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 13 березня 2021 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1