Номер провадження: 11-кп/813/796/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 02.10.2020 року у кримінальному провадженні №0004571 від 17.07.2018 року, яким

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Салдус, Республіка Латвія, громадянин Латвії, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Біляївського районного суду Одеської області від 08 квітня 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_8 шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Біляївського районного суду Одеської області від 08.04.2020 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховано відбуте покарання за попереднім вироком та строк відбування покарання обчислюється з 13.08.2018 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зараховано строк утримання ОСОБА_8 в Одеській установі виконання покарань в період з 13.08.2018 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 обрано тримання під вартою.
З ОСОБА_8 стягнуто на користь держави процесуальні витрати на проведення судової трасологічної експертизи від 14.09.2018 року №1165-Д у розмірі 1430 грн. (одна тисяча чотириста тридцять гривень); витрати на проведення судової трасологічної експертизи від 17.09.2018 року №1166-Д у розмірі 1430 грн. (одна тисяча чотириста тридцять гривень); процесуальні витрати на проведення судової трасологічної експертизи від 17.09.2018 року №1167-Д у розмірі 1859 грн. (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дев`ять гривень); процесуальні витрати на проведення судової трасологічної експертизи від 17.09.2018 року №1170-Д у розмірі 1144 грн. (одна тисяча сто сорок чотири гривні); процесуальні витрати на проведення судової трасологічної експертизи від 10.10.2018 року №1260-Д у розмірі 1144 грн. (одна тисяча сто сорок чотири гривні); процесуальні витрати на проведення судової трасологічної експертизи від 10.10.2018 року №1261-Д у розмірі 1430 грн. (одна тисяча чотириста тридцять гривень); процесуальні витрати на проведення судової трасологічної експертизи від 11.10.2018 року №1262-Д у розмірі 715 грн. (сімсот п`ятнадцять гривень); процесуальні витрати на проведення судової трасологічної експертизи від 10.10.2018 року №1264-Д у розмірі 1144 грн. (одна тисяча сто сорок чотири гривні).
Вироком визначено долю речових доказів.
встановив:
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Як вбачається з вироку, 16 липня 2018 року приблизно о 16 годині 45 хвилин, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, тобто діючи повторно, перебуваючи біля будинку №11 по вул. Троїцькій, що у Приморському районі м. Одеси, діючи умисно з корисливих мотивів, розбив скло припаркованого автомобіля «Subaru Forester» р/н НОМЕР_1 , звідки таємно викрав відеореєстратор марки «Advo Cam» з флеш накопичувачем вартістю 7460 (сім тисяч чотириста шістдесят) гривень. З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на вказану суму гривень.
Крім цього, 18 липня 2018 року, у невстановлений час, ОСОБА_8 , діючи повторно, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , умисно, з корисливих мотивів, розбив праве переднє скло автомобіля марки «Hyundai» «Santa Fe», р/н НОМЕР_2 , звідки таємно викрав відеореєстратор марки «Novis», вартістю 2000 (дві тисячі) гривень. З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, 03 серпня 2018 року у невстановлений час, ОСОБА_8 , діючи повторно, перебуваючи біля будинку №24 по вул. Велика Арнаутська, що у Приморському районі м. Одеси, умисно, з корисливих мотивів, розбив скло припаркованого автомобіля марки «Toyota» «Camry», р/н НОМЕР_3 , звідки таємно викрав відеореєстратор та GPS навігатор марки «Garmіn», загальною вартістю10 000 грн. З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, 04 серпня 2018 року у невстановлений час, ОСОБА_8 , діючи повторно, перебуваючи біля будинку №110 по вул. Пантелеймонівська, що у Приморському районі м. Одеси, умисно, з корисливих мотивів, розбив скло припаркованого автомобіля марки «Chery» «Amulet», р/н НОМЕР_4 , звідки таємно викрав відеореєстратор марки «Aspiring AT 160», вартістю 2 000 (дві тисячі) гривень. З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 , матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, 05 серпня 2018 року у невстановлений час, ОСОБА_8 , діючи повторно, перебуваючи біля будинку №67 по вул. Рішельєвській, що у Приморському районі м. Одеси, умисно, з корисливих мотивів, розбив скло припаркованого автомобіля марки «Toyota» «Corolla», р/н НОМЕР_5 , звідки таємно викрав відеореєстратор марки «Xiaomi Dushkam», вартістю 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень. З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 , матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, 05 серпня 2018 року у невстановлений час, ОСОБА_8 , діючи повторно, перебуваючи біля будинку №69 по вул. Рішельєвській, що у Приморському районі м. Одеси, умисно, з корисливих мотивів, розбив скло припаркованого автомобіля марки «Daewoo» «Lanos», д/н НОМЕР_5 , звідки таємно викрав відеореєстратор марки «Mystery» вартістю 1 200 (одна тисяча двісті) гривень. З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 , матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, 06 серпня 2018 року у невстановлений час, ОСОБА_8 , діючи повторно, перебуваючи біля будинку №29 по вул. Канатній, що у Приморському районі м. Одеси, умисно, з корисливих мотивів, розбив скло припаркованого автомобіля марки «Lexus RX 330» д/н НОМЕР_6 , звідки таємно викрав відеореєстратор марки «News My X330», машинним бортовим комп`ютером, рибацьким розкладним стільцем, електрошокером та зарядним пристроєм на мобільний телефон, на загальну суму 6 750 (шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень. З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 , матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, 06 серпня 2018 року у невстановлений час, ОСОБА_8 , діючи повторно, перебуваючи біля будинку №19 по вул. Успенській, що у Приморському районі м. Одеси, умисно, з корисливих мотивів, розбив скло припаркованого автомобіля марки «Citroen С4», р/н НОМЕР_7 , звідки таємно викрав відеореєстратор марки «Campil», вартістю 900 (дев`ятсот) гривень. З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 , матеріальну шкоду на вказану суму.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2020 року, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через тяжкість покарання, та пом`якшити покарання, посилаючись на те, що покарання, призначене судом, не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, так як в судовому засіданні він щиро розкаявся, матеріальну шкоду потерпілим частково відшкодував. Також зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що він хворіє на гепатит С та потребує лікування.
Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник підтримали доводи, наведені в апеляційній скарзі та просили задовольнити їх в повному обсязі.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та його захисника, прокурора, дослідивши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Мотиви апеляційного суду.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом досліджувались в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Ці обставини ніким не оспорюються, а тому вони не є предметом апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок районного суду на відповідність його вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про невірне застосування судом вимог кримінального закону при призначенні йому покарання, з підстав його суворості, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_8 і чи повинен він його відбувати, суд першої інстанції врахував обставини, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття та часткове відшкодування завданої шкоди.Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом першої інстанції встановлено рецидив злочину.

З урахуванням вищенаведеного, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 остаточне покарання за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) рік 6 (шість) місяців, яке в свою чергу є справедливим та не може свідчити про суворість призначеного покарання.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий, тобто схильний до вчинення кримінальних правопорушень, засуджений у даному кримінальному провадженні за вчинення цілого ряду корисливих злочинів, апеляційний суд вважає, що призначене йому покарання, за сукупністю злочинів, є справедливим і призначено у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України, що спростовує доводи апелянта про тяжкість та несправедливість призначеного покарання.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, прийшов до вірного висновку, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства.

З огляду на зазначене, доводи обвинуваченого, на які він посилається в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції були враховані в повній мірі.

Таким чином, не зважаючи на доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості та служити підставою для зміни або скасування вироку, оскільки, з урахуванням обставин, наведених у вироку, воно відповідає ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст.50 КК України.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга обвинуваченого не містить у собі достатніх підстав для зміни вироку суду та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, а судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку, і які б пом`якшували або суттєво могли знизити призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, про що просить апелянт, апеляційний суд вважає необхідним вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
ВирокПриморського районного суду м. Одеси від 02.10.2020 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4