Справа № 675/1569/20
Провадження № 1-кс/675/346/2020
У Х В А Л А
"19" серпня 2020 р. м. Ізяслав

Слідчий суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання інспектора сектору дізнання Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000025 від 18.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
На розгляд слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області передано клопотання інспектора сектору дізнання Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна по матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Обґрунтовуючи внесене клопотання, дізнавач вказує, що 18.08.2020 року невстановлена особа, знаходячись поблизу магазину «Тріумф», що по вул. Шевченка в м. Ізяслав Хмельницької області, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку сумки «Бананка», в якій знаходилися особисті речі, належні ОСОБА_6 .
Як зазначає в клопотанні дізнавач, 18.08.2020 року звернувся з письмовою заявою ОСОБА_7 , який добровільно видав поясну сумку «Бананка», чорного кольору, в якій знаходилися паспорти громадянина України, видані ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які викрав 18.08.2020 року.
На думку дізнавача, на поясну сумку «Бананка», чорного кольору, слід накласти арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, оскільки вона зберегла на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також акцентував увагу на необхідності проведення відносно такого майна експертного дослідження, а відповідно передача майна унеможливить збереження слідової інформації.
На переконання дізнавача таке клопотання виправдане, оскільки вказане в клопотанні майно визнане речовим доказом, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та є об`єктом дослідження при проведенні судових експертиз.
Дізнавач у судовому засіданні клопотання підтримав, вказавши на те, що зазначене в клопотанні майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. На думку дізнавача з метою проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні існує потреба постановлення рішення про арешт майна, так як подальше використання такого майна може призвести до спотворення або знищення слідів кримінального правопорушення.
Перевіривши надані матеріали клопотання, заслухавши пояснення дізнавача, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до вимог закону завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З матеріалів провадження вбачається, що 18.08.2020 року невстановлена особа, знаходячись поблизу магазину «Тріумф», що по вул. Шевченка в м. Ізяслав Хмельницької області, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку сумки «Бананка», в якій знаходилися особисті речі належні ОСОБА_6 .
Як встановлено слідчим суддею відомості по даному факту 18.08.2020 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
18.08.2020 року звернувся з письмовою заявою ОСОБА_7 , який добровільно видав поясну сумку «Бананка», чорного кольору, в якій знаходилися паспорти громадянина України, видані ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які викрав 18.08.2020 року.
Слідчий суддя вказує на доведеність обставин на які покликається у своєму клопотанні дізнавач.

Як вбачається з матеріалів клопотання, а саме постанови інспектора сектору дізнання Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.08.2020 року поясну сумку «Бананку», чорного кольору, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000025.
При цьому слідчий суддя констатує, що з огляду на встановлений факт крадіжки майна та попередньої кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України така поясна сумка «Бананку» по своїй суті являється об`єктом дослідження під час проведення експертиз, а відтак на даному етапі досудового розслідування її зберігання власником чи іншим користувачем може створити реальну загрозу її зникнення або знищення, що унеможливить проведення будь-яких експертиз, і відповідно суттєво вплине на хід досудового розслідування кримінального провадження.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту вказаного майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України дізнавач довів слідчому судді необхідність арешту вказаного майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Слідчий суддя констатує, що вказане майно є речовим доказом, і, дійсно може містити сліди злочину, дізнавачем доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а відтак, з метою збереження речових доказів та проведення експертних досліджень слід накласти арешт на майно, шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування.
Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання інспектора сектору дізнання Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на поясну сумку «Бананку», чорного кольору, належну ОСОБА_6 , шляхом встановлення заборони відчуження, користування та розпорядження нею.
Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором.
Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1