№ 243/1081/21
Провадження № 1-кс/243/200/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська клопотання слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман, Донецької області, громадянину України, українця, з середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченного ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2021 року у Слов`янський міськрайонний суд звернувся слідчій СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 з клопотанням по кримінальному провадженню №0000096 від 07 лютого 2021 року, погодженим прокурором Слов`янської місцевої прокуратури, про застосування у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Із даного клопотання слідує, що: 07.02.2021 в період часу з 01.00 год. до 05.00 год. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 спільно вживали алкоголь. Приблизно о 05.00 год. після вживання алкоголю ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 вийшли з будинку АДРЕСА_2 , в ході чого між ними виникла сварка. Під час сварки у ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, який належить потерпілому, тим самим вступили у злочинну змову між собою.

Так, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, 07.02.2021 приблизно о 05.10 год., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проходячи поблизу будинку АДРЕСА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повалили потерпілого ОСОБА_8 на землю та почали наносити удари руками по обличчю та тілу останнього, під час чого діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, дістали з кишені куртки потерпілого ОСОБА_8 належний йому мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору вартістю 200 грн., після чого з місця злочину зникли, а викраденим майном розпорядися на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: забій м`яких тканин волосистої частини голови, обличчя, підслизова гематома передвір`я рота.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

07.02.2021 о 18 годині 27 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

08.02.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий у клопотанні, яке підтримав прокурор, посилався на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та заздалегідь знаючи за вчинене ним злочинне діяння кримінальна відповідальність передбачає міру покарання у виді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років, може побудити його на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності. Також є підстави вважати, що перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність, оскільки він не працює та джерел доходу не має, впливати на свідків, шляхом психологічного або фізичного тиску, у зв`язку з чим, з метою забезпечення його належної поведінки при виконанні процесуальних обов`язків, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 заперечували проти застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, як домашній арешт оскільки підозрюваний раніше не судимий та скоїв кримінальне правопорушення у перше.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що дане клопотання слідчого, про застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає відмові з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити всі обставини перелічені у зазначеній статті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст. 194 ч. 4 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків та те, що останній раніше не судимий слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборонивши залишати житло без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 181-184, 193-194, 197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000096 від 07.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його мешкання: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, тобто до 08 квітня 2021 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- прибувати до слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецької області, прокурора та суду за першим викликом по необхідності;
- заборонити цілодобово ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати місце постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , - без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися з м. Слов`янська без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Контроль за виконанням ухвали покласти на ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконання після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчій суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1