Справа № 202/3802/20
Провадження № 1-кс/202/5824/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
заявника адвоката ОСОБА_3
слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000826 від 16.06.2020 року, -
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000826 від 16.06.2020 року.
Вимоги скарги обґрунтовані наступним. В провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000826 від 16.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.229 КК України. 02.07.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська старшим слідчим Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_7 проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено речі, про що складено відповідний протокол. Заявник вказує, що вилучені речі належать ФОП ОСОБА_5 на праві власності, який є фізичною особою-підприємцем 2 групи платників єдиного податку з лімітом річного доходу ФОП до 5 млн. гривень. Вказує, що кримінальне провадження № 0000826 від 16.06.2020 року знаходиться у провадженні слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яким по теперішній час процесуальний статус вилученого у ФОП « ОСОБА_5 » майна не визначено, не прийнято рішення ані щодо визнання вилученого речовими доказами, ані щодо арешту вилученого, ані щодо його повернення. Адвокат звертає увагу на те, що ФОП « ОСОБА_5 », працює цілковито легально і тільки у правовому полі. Будь-які контрагенти по бізнесу ніяких претензій до діяльності ФОП « ОСОБА_5 » не мають. Відносно ФОП « ОСОБА_5 » ніким не заявлено будь-яких цивільних позовів, тому не може йти мова про їх забезпечення. Заявник вказує, що 07.08.2020 року ним було подано клопотання в інтересах власника про повернення вилученого майна, в задоволенні якого постановою слідчого від 11.08.2020 року відмовлено, мотивувавши це тим, що первісним аналізом вилучених в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речей та документів не встановлено приналежність вилученого майна ФОП « ОСОБА_5 ».
У зв`язку з вказаним, на думку адвоката ОСОБА_3 , очевидно порушено право власності ФОП « ОСОБА_5 » на його майно та утримання вищевказаного майна стороною обвинувачення є безпідставним й незаконним.
У судовому засіданні заявник клопотання підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.
На неодноразові виклики слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у судове засідання не з`являвся, причину неявки суду не повідомив.
За таких обставин, беручи до уваги те, що прокурор був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, суд вбачає достатні підстави для розгляду клопотання за його відсутності.
Слідчий суддя, заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали скарги, приходить на наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт є різновидом заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до Рішення ЄСПЛ від 09.06.2005 по справі "Бакланов проти Російської Федерації", Рішення ЄСПЛ від 24.03.2005 по справі "Фрізен проти Російської Федерації", Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні повідомлення про підозру не здійснювалось, жодних слідчих дій, в тому числі допиту, не проводилося, є достатні підстави стверджувати, що майно ФОП « ОСОБА_5 » тривалий час утримується з порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність правових підстав для утримання вказаного вище майна, а тому подана скарга підлягає задоволенню.
Керуючись, ст. ст. 174, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000826 від 16.06.2020 року задовольнити.
Визнати бездіяльність слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000826 від 16.06.2020 року незаконною.
Зобов`язати слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 повернути ФОП « ОСОБА_5 » вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, в рамках кримінального провадження № 0000826.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1