Справа № 947/2627/21
Провадження № 1-кс/947/765/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000018, відомості про яке 19.01.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та правове обґрунтування клопотання стороною обвинувачення.
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000018 від 19.01.2021 щодо дій службових осіб Управління Одеської обласної ради з майнових відносин, якими в порушення чинного законодавства організовано включення до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад області, які підлягають приватизації, нежитлові приміщення підвалу та першого поверху «а2, а3»загальною площею 117,3 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Леонтовича (Бєлінського), 2/1, які є приміщеннями будівлі - пам`ятки культурної спадщини місцевого значення, та в подальшу приватизацію цього об`єкту шляхом продажу ТОВ «АНАВІК», на підставі укладеного договору купівлі-продажу від 12.11.2020 № 4788, що може свідчити про неналежне виконання службовими особами Управління Одеської обласної ради з майнових відносин своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави у вигляді вибуття з комунальної власності об`єкту нерухомості, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, здійснюється Одеською обласною прокуратурою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що нежитлові будівлі Одеського обласного очного шпиталю інвалідів Великої Вітчизняної війни загальною площею 2721,1 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 04.07.2008 виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради належать Територіальній громаді сіл, селищ, міст області, в особі Одеської обласної ради ().

Державним реєстратором Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» ОСОБА_5 17.12.2018 на підставі технічного паспорту б/н від 20.12.2018, технічного паспорту б/н від 05.12.2018 та висновку щодо проекту поділу № 1703 від 05.12.2018 виданих ФОП « ОСОБА_6 » зареєстровано в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за Територіальною громадою сіл, селищ, міст області, в особі Одеської обласної ради ().

Відповідно до висновку № 1703 від 05.12.2018 щодо проекту поділу нежитлових будівель Одеського обласного очного шпиталю інвалідів Великої Вітчизняної війни на самостійні, за адресою: АДРЕСА_1 виданого Територіальній громаді сіл, селищ, міст області, в особі Одеської обласної ради затверджено склад новоутворених об`єктів нерухомого майна та їх адреси:

1.АДРЕСА_1 , складається: літ «А» - основна, загальною площею 2522,7 кв. м., основна 1898,8 кв.м., літ «Г»- нежитлова будівля, літ «Д»- нежитлова будівля, І- мостіння, №3- огорожа, що складає одиницю.

2.Одеська область, м. Одеса, вул. Леонтовича, буд. 2/1 складається: літ «а2, а3»- основна, загальною площею 117,3 кв.м., основна 94,7 кв.м., № 1,2 огорожа, що складає одиницю.

3.Одеська область, м. Одеса, вул. Леонтовича, буд. 2/2 складається: літ «Б»- гараж, загальною площею 48,0 кв.м., основна 48,0 кв.м., що складає одиницю.

Згідно вказаного висновку, за технічними показниками, об`єкт може бути поділено.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташована Стурдзовська богадільня із Скорбященської церкви, яка відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про Перелік пам`яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації» від 23.09.2008 № 574-VI, включена до переліку заборон на відчуження пам`яток культурної спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини» не підлягають приватизації об`єкти - пам`ятки, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України.

Водночас аналізом системи «Прозоро продажі» встановлено, що службові особи Управління Одеської обласної ради з майнових відносин організували включення до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад області, які підлягають приватизації, нежитлові приміщення підвалу та першого поверху «а2, а3» загальною площею 117,3 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Леонтовича (Бєлінського), 2/1, та є приміщеннями будівлі - пам`ятки культурної спадщини місцевого значення (рішення від 10.08.2020 №1392-VII), та подальшу приватизацію цього об`єкту шляхом продажу ТОВ «АНАВІК».

Нежитлові приміщення площею 117,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 сформовано в наслідок поділу основної будівлі (загальною площею 2721,1 кв.м) Одеського обласного очного шпиталю інвалідів Великої Вітчизняної війни (теперішня назва) за адресою: м. Одеса, вул. Леонтовича (Бєлінського), 2.

Відповідно до укладеного договору купівлі-продажу від 12.11.2020 № 4788ринкова вартість частки майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ міст області за адресою: м. Одеса, вул. Леонтовича (Бєлінського), 2/1 дорівнює майже 1,7 млн. грн.

Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 16.01.2021, на підставі договору купівлі-продажу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області шляхом викупу від 12.11.2020 за №4788, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ; Акта приймання-передачі майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області б/н від 11.12.2020, виданого Управлінням Одеської обласної ради з майнових відносин та ТОВ «АНАВІК» зареєстровано право власності за ТОВ «АНАВІК» ().

Постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 20.01.2021, нежитлові приміщення підвалу та першого поверху «а2, а3» загальною площею 117,3 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Леонтовича, 2/1- визнано речовим доказом.

Згідно інформаційної довідки з Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20.01.2021 установлено, що нежитлові приміщення підвалу та першого поверху «а2, а3» загальною площею 117,3 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Леонтовича, 2/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), належатьна праві приватної власності ТОВ «АНАВІК» ().

Таким чином, нежитлові приміщення підвалу та першого поверху «а2, а3» загальною площею 117,3 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Леонтовича, 2/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) - є об`єктом кримінально протиправних дій, право на яке набуте протиправним шляхом, зберігає сліди та інші відомості, що можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, заборонивши відчуження, розпорядження та користування, у зв`язку з тим, що існують безспірні підстави вважати, що вказане нерухоме майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, зберігає сліди та інші відомості, що можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою накладання арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На теперішній час, особи, які фігурують в зазначеному кримінальному провадженні обізнані про факт проведення досудового розслідування, розуміють важливість дослідження доказів саме в тому вигляді в якому вони є на теперішній час, та для уникнення кримінальної відповідальності можуть здійснити відчуження майна, його поділ або інші реєстраційні дії що зашкодить досудовому розслідуванню.

2. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3. Порядок розгляду даного клопотання.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності.

Вказане клопотання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, сторона обвинувачення просить розглядати без сповіщення осіб, у володінні та користуванні яких знаходиться зазначене у клопотанні майно, а тому, з метою забезпечення збереження арешту майна, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання без виклику такої особи.

4. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Згідно фактичних обставин даного кримінального провадження, майно, з клопотанням про накладення арешту на яке на теперішній час звертається сторона обвинувачення, являється об`єктом кримінально протиправних дій, право на яке ймовірно набуте протиправним шляхом, а також зберігає сліди та інші відомості, що можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що свідчить про його відповідність критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України, а також про наявність необхідності в забезпеченні його збереження.

В свою чергу, метою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), при цьому з цієї підстави арешт може бути накладено на майно й третіх осіб (абзац 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).

5. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Враховуючи фактичні обставини даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що завданням дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження є запобігання можливості подальшого незаконного відчуження зазначеного у клопотанні майна.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При цьому, на досягнення завдань кримінального провадження в цілому, й повинні застосовуватися в рамках відповідного кримінального провадження ті чи інші заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема.
Відтак, з метою забезпечення досягнення означених завдань кримінального провадження в цілому (ч. 1 ст. 2 КПК України), й наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні об`єкти.
6. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності відповідної особи, пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
7. Висновки слідчого судді.
За таких обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
При цьому, враховуючи вищевказані завдання, мету та необхідність арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати також заборону відчуження, розпорядження та користування, заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна: нежитлових приміщень підвалу та першого поверху «а2, а3» загальною площею 117,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Таким чином, враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000018, відомості про яке 19.01.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України задовольнити.
Накласти арешт заборонивши відчуження, розпорядження та користування, заборону будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна: нежитлових приміщень підвалу та першого поверху «а2, а3» загальною площею 117,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1