Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

28 липня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
судді доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 (далі прокурор) на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0000080 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 24 червня 2019 року) за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,
слідчого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах дії ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2020 року, а саме до 30 липня 2020 року.

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, задоволено клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Доводить, що сторона обвинувачення не зобов`язана надавати суду докази того, що підозрюваний може вчинити один із ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, або ж, що він уже вчинив такі дії, а лише повинна довести достатні підстави того, що підозрюваний їх може здійснити. Вказує, що дружина ОСОБА_5 ОСОБА_10 має статус підозрюваної у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання захисника про зміну підозрюваному запобіжного заходу і про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобовор, зазначив в ухвалі, що обставини викладені у клопотанні знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Зокрема, слідчий суддя прийшов до переконання, що ризикам, які продовжують існувати, можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, так як вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, думку підозрюваного та його захисника адвоката, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п.«е» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За вимогами ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя суду першої інстанції врахував, обґрунтованість, на його думку, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, а також те, що обставини викладені в клопотанні знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак подане клопотання захисника підлягає задоволенню у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Однак, з таким висновком колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Так, відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою слідчого судді від 03.06.2020 р. було задоволено клопотання слідчого СВ УСБУ, погоджене прокурором, в якому належним чином викладено існування обставин для тримання підозрюваного під вартою та дані, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При цьому було також враховано, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна.

Тому, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді, які стали основою для зміни запобіжного заходу, а саме про недоведеність у клопотанні обставин для тримання підозрюваного під вартою, а також даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, є безпідставними. Також колегія суддів вважає помилковим висновок слідчого судді, що для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор повинен довести «виключні обставини», оскільки такі кримінально-процесуальним законодавством в даному випадку не передбачені.

Поза увагою слідчого судді залишилась і ухвала слідчого судді від 03.06.2020 р., якою ОСОБА_11 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обираючи підозрюваному зазначений запобіжний захід, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що наведені у клопотанні докази в сукупності, а також матеріали за результатами проведення НРСД, вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованого злочину, ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження. Зокрема, такими ризиками є можливість переховування від органів досудового розслідування, що підтверджується наявністю вагомих доказів вчинення підозрюваним інкримінованого злочину, обставин його вчинення та тяжкістю покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим. Також існують ризики, що підорзюваний зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів або ж впливати на свідків чи потерпілих, оскільки перебуваючи під домашнім арештом у підозрюваного ОСОБА_5 буде доступ до телекомунікаційних засобів зв`язку, через які останній буде мати можливість вчиняти тиск на свідків та повідомляти інших осіб, причетність до злочину яких перевіряється.

Матеріалами судового провадження також встановлено, що захисником підозрюваного ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_9 оскаржувалась в апеляційному порядку ухвала слідчого судді від 03.06.2020 р. про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак захисник відмовився від поданої ним апеляційної скарги, що підтримав і сам підозрюваний, і 15.07.2020 р. апеляційне провадження було закрито. Однак, ще на стадії апеляційного провадження, захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_9 до Рівненського міського суду подано клопотання про зміну підозрюваному запобіжного заходу.

У ч.3 ст.201 КПК України зазначено, що до клопотання про зміну запобіжного заходу мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, як убачається із матеріалів судового провадження, при обранні 03.06.2020 р. підозрюваному запобіжного заходу, слідчим суддею досліджувались матеріали, які додані до клопотання про зміну запобіжного заходу. Нових обставин вказані матеріали не містять.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що в резолютивній частині оскаржуваної ухвали містяться суперечності, так як слідчий суддя задовольняючи клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт одночасно застосував до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Системним аналізом норм кримінального процесуального законодавства встановлено, що за наслідками розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя може постановити ухвалу тільки про зміну запобіжного заходу, а не про застосування запобіжного заходу, оскільки такий вже застосований ухвалою слідчого судді від 03.06.2020 р. Крім того, з резолютивної частини ухвали не зрозумілим являється і термін дії ухвали та обов`язків покладених на підозрюваного, так як термін її дії та обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, визначено в межах строку досудового розслідування..

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий судля при постановленні ухвали про застосування запобжного аходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Враховуючи що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років з конфіскацією майна, дані які містяться в матеріалах НРСД, щодо тривалості вчинення кримінального правопорушення, вартість зазначених псевдоефедриновмісних пігулок, які становлять понад 22 400 000 гривень, що загальна маса псевдоефедрину згідно висновку експертизи №2.1.656 від 02 червня 2020 року становить 13,617 грамів, кількість таблеток, що переміщувалося 155, iснування ризиків передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підозрюваному слід обрати розмір застави, про який просить у апеляційній скарзі прокурор, відповідно до абз.2 ч.5 ст.182 КПК України 950 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 996 900 гривень, що буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків. ст. 177 КПК України.

У разі внесення застави за підозрюваного, з урахуванням тяжкості злочину та обставин злочину, слід покласти обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2020 року про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити захиснику підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого, адвокату ОСОБА_9 в задоволенні його клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту із зали суду та утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Одночасно визначити розмір застави 950 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 996 900 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто шість тисяч дев`ятсот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати слідчого, прокурора та суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків визначити до 30.07.2020, 11:45 год.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3