Дата документу 09.09.2020 Справа № 310/5732/20
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/989/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №310/5732/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Трояни Бердянського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК, застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів шляхом заборони цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в суд;
- не відлучатися цілодобово з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду.
В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, та зроблені неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просив змінити ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло у період часу з 22.00 години до 06.00 години ранку, посилаючись на те, що жодний ризик передбачений ст.177 КПК прокурором не доведений. Перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом підозрюваний буде позбавлений можливості працювати та заробляти гроші на своє існування.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Встановлено, що слідчий СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернулася до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні передбаченого ч.2 ст.289 КК злочину.

В клопотанні зазначено, що 13 серпня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.2 ст.289 КК злочину.

З посиланням на наявність передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків слідчий просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, зазначив про відсутність доведених слідчим тих ризиків, на які він посилається у клопотанні в обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та ненадання прокурором доказів про недостатність застосування більш м`яких зазначених у клопотанні запобіжних заходів запобігання ризикам.

Колегія суддів вцілому погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням, за виключенням деяких недоліків.

Згідно ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею при вирішенні питання щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту враховано те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, характеризується з місця проживання та роботи позитивно, проходив військову службу у зоні АТО, має подяки та нагороди, має стійкі соціальні зв`язки, що в свою чергу свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів, надано належну оцінку доказам про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, відповідно до ст.177, ст.178 КПК перевірено наявність та доведеність ризиків, обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, надано оцінку ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та зазначає, що в ході апеляційного розгляду судом також не встановлено ризиків переховування від слідства або можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому, вважає, що зазначені стороною обвинувачення ризики, суду не доведені, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є занадто суворим в даному конкретному випадку.

З даними висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи прокурора про те, що суд не в повній мірі врахував обставини скоєного злочину, а саме проникнення у стані алкогольного сп`яніння на огороджену територію підприємства та заволодіння транспортним засобом, а також те, що ОСОБА_7 не має постійного джерела прибутку, не одружений, не має на утриманні дітей, не є достатніми підставами для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки зазначені обставини враховані слідчим суддею у сукупності з іншими обставинами, які мають значення для вирішення цього питання.

Вимоги апеляційної скарги прокурора є безпідставними, належним чином необґрунтованими.

Проте судова колегія вбачає підстави для зміни ухвали за апеляційною скаргою захисника.

Домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання.

На переконання колегії суддів, вирішуючи питання обрання запобіжного заходу у виді цілодобового арешту, слідчий суддя в достатній мірі не врахував дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, характеризується позитивно, проходив військову службу у зоні АТО, має подяки та нагороди, має стійкі соціальні зв`язки.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного з приводу того, що застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту повністю виключає можливість підозрюваним працювати та забезпечувати матеріально себе і свою родину.

Судова колегія зважає також і на фактичну поведінку підозрюваного після застосування щодо нього 15.08.2020 року запобіжного заходу у виді домашнього арешту. ОСОБА_7 не порушував покладених на нього процесуальних обов`язків, не ухиляється від участі у досудовому розслідуванні, що не спростовано стороною обвинувачення.

Отже, з огляду на зазначені вище обставини, застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, є невиправдано обтяжливим для останнього, тому колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді домашнього арешту у період з 22-00 год. по 06-00 год.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 серпня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 змінити.

Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною йому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22-00 години до 06-00 години наступного дня.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4