Справа № 738/1035/20
№ провадження 1-в/738/140/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської області у складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5

розглянув у вiдкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія № 91» спiльне подання Державної установи «Менська виправна колонія № 91» та спостережної комісії Менської РДА про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме обмеженням волі засудженому ОСОБА_4 -

В С Т А H О В И В:

Державна установа «Менська виправна колонія № 91» та спостережна комісія Менської райдержадмiнiстрацiї подали до суду спільне подання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що засуджений став на шлях виправлення, при цьому відбув 1/2 частину призначеного строку покарання, за час відбування покарання мав одне стягнення, яке знято у встановленому порядку та має два заохочення.

Представник установи у судовому засіданні подання підтримав з підстав наведених у ньому.

Представник спостережної комісії Менської райдержадміністрації у судове засідання не з`явився. До подання додано постанову Спостережної комісії Менської районної державної адміністрації № 60, якою комісія погодила застосування до засудженого ОСОБА_4 пільги у виді обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив не застосовувати до нього ст.82 КК України, оскільки це погіршить його становище.

Прокурор в судовому засіданні у задоволенні подання просив відмовити, оскільки засуджений не бажає щоб йому було замінено покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання, суд дійшов до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Судом встановлено, що згідно вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.08.2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16.11.2016 року вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.08.2016 року залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 31.12.2013 року по 21.01.2014 року із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому обчислюється з 14.12.2016 року.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Частиною третьою статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній трудовій колонії, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 дійсно відбув 1/2 частини призначеного строку покарання та став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка, ставлення до праці та до персоналу виправної колонії, наявність заохочень.

Однак, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Суд виходить з того, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є законним інтересом засудженого, а не адміністрації виправного закладу, а тому суд має право замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, але в цей же час суд не пов`язаний представленими доказами і повинен приймати до уваги думку самого засудженого.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не бажає застосування до нього пільги передбаченого ст. 82 КК України, що він також підтвердив у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні спільного подання Державної установи «Менська виправна колонія № 91» та спостережної комісії Менської РДА про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме обмеженням волі засудженому ОСОБА_4 .

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні спiльного подання Державної установи «Менська виправна колонія № 91» та спостережної комісії Менської РДА про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме обмеженням волі засудженому ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1