В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 534/463/20
Провадження 1-кп/534/22/21

18 січня 2021 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13

потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16

представника потерпілої особи ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднанні кримінальні провадження №№0000141, 0000188, 0000315, 0000388, 0000321 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська (м. Горішні Плавні) Полтавської області, українця, громадянина України, із середньо освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16.07.2004 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.140 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 23.12.2005 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.4 ст.185, ст.304, ч.1 ст.70, ст.76 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 24.04.2008 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 600 гривень;

- 19.01.2011 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- 06.01.2014 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 04.02.2015 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 23.11.2015 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч. 3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України частково приєднано 5 років 1 місяць позбавлення волі за вироком від 04.02.2015. Остаточно засуджений до 5 років 3 місяців позбавлення волі. 25.10.2018 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 18.02.2020 Комсомольським міським судом за ч.2 ст.309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.317 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки. На даний час вирок не набрав законної сили.

-у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст.310, ч.2 ст.317 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Комсомольська (м. Горішні Плавні) Полтавської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03.07.2018 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст. 70, 76 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

- 07.05.2020 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Знятий з обліку 27.07.2020 за відбуттям покарання.

-у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. На початку лютого 2020 року, ОСОБА_10 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконну організацію та утримання місця для виробництва наркотичних засобів та психотропних речовин, підшукав приміщення, необхідне для зайняття даною діяльністю, що знаходиться в підвальному приміщенні другого під`їзду буд. АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконну організацію та утримання місця для виробництва наркотичних засобів, ОСОБА_10 , дерев`яними дошками вимостив підлогу та частину зазначеного нежитлового приміщення. За допомогою теплоізоляційної фольги, частково, обклеїв внутрішню поверхню сконструйованого ним дерев`яного приміщення, в середині якого встановив електричний подовжувач, який під`єднав до електричної мережі вказаного багатоквартирного будинку. До подовжувача ОСОБА_10 підключив обігрівач та 7 світлодіодних ламп, таким чином пристосувавши вказане приміщення для незаконного виробництва наркотичних засобів.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 у сконструйованому ним дерев`яному приміщенні встановив заздалегідь підготовлені ним ємкості з землею, в які посіяв насіння рослини роду коноплі та за допомогою раніше встановленого ним обладнання створив необхідні умови для вирощування вказаних рослин.

ІІ. На початку лютого 2020 року, ОСОБА_10 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.317 КК України, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне вирощування конопель, не маючи встановленого законом дозволу, в підвальному приміщенні другого під`їзду буд. АДРЕСА_3 , у заздалегідь підготовлених ємкостях із землею, посіяв в них насіння конопель, з метою їх вирощування для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне вирощування конопель, ОСОБА_10 , не маючи встановленого законом дозволу для здійснення такої діяльності, обробив землю в ємкостях на яких зійшли рослини конопель, які поливав та удобрював для їх кращого росту, тим самим незаконно вирощував рослини роду коноплі в кількості 29 рослин.

В подальшому, 19 березня 2020 року, в період часу з 16 год. 15 хв. до 17 год. 07 хв., в ході проведення обшуку підвального приміщення другого під`їзду буд. АДРЕСА_3 , працівниками поліції було виявлено та вилучено 29 рослин коноплі, які містять тетрагідроканнабінол і є рослинами роду коноплі, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини.

ІІІ. 17 лютого 2020 року, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прибули на територію обслуговуючого кооперативу «Гаражне товариство «Металіст-2009», що розташоване за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, №46. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачені, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до гаражу № НОМЕР_1 , який заходиться в блоці №1 ОКГТ «Металіст-2009» та належить ОСОБА_18 , де з використанням заздалегідь підготовлених плоскогубців та викрутки ОСОБА_10 відчинив замок після чого разом з ОСОБА_11 проникли до приміщення ОСОБА_18 , з якого в подальшому викрали належне ОСОБА_18 майно, а саме: автомобільний компресор марки «Voin» 12в, вартістю 1 000 грн; автомобільний механічний домкрат в комплекті з балонним ключем, чорного кольору, вартістю 300 грн; комплект дротів для подачі електрики на АКБ, з клемами, вартістю 150 грн; комплект автомобіліста із знаком аварійної зупинки, аптечкою, ліхтарем електричним, вартістю 700 грн; набір гайкових ключів та головок, вартістю 4 000 грн; побутовий заточний станок, вартістю 2 000 грн; розкладне риболовне крісло, вартістю 500 грн; саморобну ємкість з нержавіючої сталі, об`ємом близько 40 л., вагою 9,045 кг., вартістю 150 грн; електричні подовжувачі у кількості 5 шт., довжиною по 5 м., вартістю по 100 грн кожний загальною вартістю 500 грн; саморобну ємкість з нержавіючої сталі, об`ємом близько 20 л., вагою 4,836 кг., вартістю 100 грн; бандаж для важкоатлетів, білого кольору із маркуванням «Пояс для штангістів, розмір 3, ТУ 60 2153-75», вартістю 550 грн; бандаж для важкоатлетів, чорного кольору із написом «VASIL GYM», 3-го розміру, вартістю 300 грн.

Після цього, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 з місця скоєння злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_18 матеріального збитку на загальну суму 10 250 гривень.

ІV.17 лютого 2020 року, близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_10 з ОСОБА_11 , перебуваючи в підвальному приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , що знаходиться в блоці № НОМЕР_2 обслуговуючого кооперативу «Гаражне товариство «Металіст-2009» розташованого за адресою: м. Горішні плавні, вул. Будівельників, № 46, за попередньою змовою один з одним, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, з використанням уламку арматури, пошкодили фрагмент цегляної стіни, що знаходиться між підвальним приміщенням гаражу № НОМЕР_1 та підвальним приміщенням гаражу № НОМЕР_3 , блоку № НОМЕР_2 ОКГТ «Металіст-2009».

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 , через утворений отвір в стіні, проникли до підвального приміщення, а через нього і до основного приміщення гаражу № НОМЕР_3 , блоку № НОМЕР_2 ОКГТ «Металіст-2009» належного ОСОБА_15 , звідки в подальшому викрали належне майно, а саме: побутовий заточний станок, радянського виробництва, вартістю 2 000 грн.; ударну електродриль марки «ЕлтосДеу 1200», вартістю 800 грн.; зварювальний апарат, вартістю 1 500 грн.; автомобільний гідравлічний домкрат, вантажопідйомністю 10 тон, вартістю 100 грн.; мотоциклетний гвинтовий домкрат, вартістю 400 грн.; мотоциклетний акумулятор 9 А/Ч, вартістю 600 грн.; електропрогравач «Радіотехніка 301 стерео», вартістю 400 грн.; стабілізатор напруги 220 В, вартістю 150 грн.; автомобільний знак аварійної зупинки, вартістю 200 грн.; електричний подовжувач, довжиною 20 метрів, вартістю 100 грн.; набір нарізного інструменту, вартістю 1 000 грн.; настільні поворотні слюсарні тиски (двійні), вартістю 500 грн.; ручні слюсарні тиски, вартістю 150 грн.; електронний високотемпературний термометр з термопарою до 600 С, вартістю 300 грн.; розміточний штангенциркуль, 250 мм., 2 клас, вартістю 800 грн.; штангенциркуль, 150 мм., з глубинометром, вартістю 200 грн.; електродвигун від пральної машина марки «В`ятка» автомат, вартістю 500 грн.; електродвигун від пральної машина марки «Нальчик», вартістю 500 грн.; автомобільний реле-регулятор РР-330/362, вартістю 250 грн.; автомобільний електровентилятор, вартістю 350 грн.; набір гайкових торцевих головок в коробці, вартістю 1 500 грн.; радіоприймач марки «Океан 209», вартістю 700 грн.; набір свердл у кількості 12 шт., вартістю 300 грн.; зимові чоботи, вартістю 400 грн.; дві головки циліндрів до двигуна мотоциклу марки «Дніпро-11», вартістю 3 000 грн.; набір автомобіліста з комплектом торцевих гайкових ключів, зі змінними головками, вартістю 146 грн 67 коп.; DVD-програвача марки «Saturn», моделі ST-DV7707, вартістю 110 грн.;

Після цього, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 з місця скоєння злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_15 матеріального збитку на загальну суму 16 956 грн 67 коп.

V. 06 травня 2020 року, близько о 01 год. 00 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи на території гаражного товариства «Таврія» розташованого по вул. Строни в м. Горішні Плавні Полтавської області, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, шляхом злому замків за допомогою молотка та викрутки, проник до приміщення гаражу № НОМЕР_4 , звідки здійснив крадіжку підвісного двотактного мотору з під човна, марки «OBM-620», помаранчевого кольору, вартістю 2 868 грн, захисного шолому (мотошолому) чорного кольору з сірими вставками, вартістю 225 грн, захисного шолому (мотошолому) червоного кольору з вставками сірого кольору, вартістю 140 грн, велосипеду марки «Nakahara», вартістю 1 799 грн 67 коп., самокату марки «OxeloTown 7 XL», блакитного кольору, вартістю 2 533 грн 33 копійки та незаконно заволодів мопедом марки «Honda», моделі «Lead», чорного кольору, вартістю 5 100 грн належать ОСОБА_19 .

Після цього ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_19 матеріальної шкоди на загальну суму 12 666 грн.

VI. 07 червня 2020 року, близько 13 год. 50 хв. ОСОБА_11 перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину «ЕВА» №674 ТОВ «РУШ» розташованого за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Гірників, буд. №25, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, з торгової полиці вищевказаного магазину викрав флакончик чоловічої туалетної води «SergioTacchiniClub», об`ємом 100 мл., вартістю 262 грн 11 коп. належних ТОВ «РУШ».

Після цього, ОСОБА_11 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «РУШ» матеріального збитку на загальну суму 262 грн 11 коп.

VII. 04 листопада 2020 року, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_11 перебуваючи в приміщенні магазину «ЄВА» №674, ТОВ «РУШ» розташованого за адресою: вул. Гірників, буд. №25, м. Горішні Плавні, Полтавська області діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу, з торгового прилавку вказаного магазину скоїв крадіжку 4 картриджів для гоління марки «Gillette» моделі «Skinguardsensitive» на суму 294 грн 53 коп., що належать ТОВ «РУШ».

Після чого ОСОБА_11 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 294 грн 53 коп.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях за двома епізодами від 17 лютого 2020 та епізодом від 06 травня 2020 року визнав частково, а саме не погоджувався з об`ємом викраденого майна. Вину у вчинені інших кримінальних правопорушеннях визнав повністю.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях за двома епізодами від 17 лютого 2020 року визнав частково, а саме не погоджувався з об`ємом викраденого майна. Вину у вчинені іншого кримінального правопорушення визнав повністю. Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 наголошував, що під час вчинення кримінального правопорушення за епізодами викрадення майна від 17 лютого 2020 року, роль ОСОБА_11 у вчиненні даного кримінального правопорушення зводилась лише до пособництва.

Щодо інкримінованих кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_10 за ч.3 ст.185 КК України (два епізоди від 17.02.2020 та епізод від 06.05.2020), ч.2 ст.289 КК України та обвинуваченому ОСОБА_11 за ч.3 ст.185 КК України (два епізоди від 17.02.2020).
Попри часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_10 вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України (два епізоди від 17 лютого 2020 року та від 06 травня 2020 року) та часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_11 вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України (два епізоди від 17 лютого 2020), повністю вина обвинувачених у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена показами обвинувачених, потерпілих, свідків та дослідженими у суді наступними доказами.

Так обвинувачений ОСОБА_10 показав суду, що інкриміновані йому епізоди вчинення кримінального правопорушення (два епізоди від 17 лютого 2020 року та від 06 травня 2020 року) вчиняв, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, разом з тим не погоджувався з об`ємом викраденого майна. Зокрема, вказував, що не викрадав низку речей, таких як бандажі для легкоатлетів, ударну дриль, зварювальний апарат, домкрат тощо. Викрадав: двигун для човна, шолом, саморобні ємності тощо. З посиланням на давність вчинення кримінального правопорушення детально не пам`ятає інші викрадені речі. Також вказував на незаконне заволодіння мопедом.

Обвинувачений ОСОБА_11 показав суду, що інкриміновані йому два епізоди вчинення кримінального правопорушення від 17 лютого 2020 вчиняв. Наголошував, що активної участі у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України не брав, так зокрема на місце вчинення кримінального правопорушення з`явився за телефонним дзвоником ОСОБА_10 через пів години. Двері до гаражу № НОМЕР_1 , який заходиться в блоці №1 ОКГТ «Металіст-2009», відчиняв ОСОБА_10 . ОСОБА_11 , розумів, що протиправно знаходиться в приміщенні вищезазначеного гаражу та вчиняє протиправне діяння, лише допомагав ОСОБА_10 виносити викрадені речі з приміщення гаражу та допомагав пошкоджувати фрагмент цегляної стіни, що знаходиться між підвальним приміщенням гаражу № НОМЕР_1 та підвальним приміщенням гаражу № НОМЕР_3 блоку № НОМЕР_2 ОКГТ «Металіст-2009».

За показами потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 викрадені речі, перелік яких вказано у обвинувальних актах, знаходились у їх гаражах та зникли лише після протиправних дій сторонніх осіб, таких як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

За показами свідка ОСОБА_20 , останній допомагав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перевозити низку речей від гаражного кооперативу ОКГТ «Металіст-2009» до дому ОСОБА_10 . Пізніше працівниками поліції у багажнику його автомобіля було вилучено набір інструментів та каструлю.

За показами свідка ОСОБА_21 , на його подвір`ї працівниками поліції вилучені речі, котрі для зберігання надавав ОСОБА_10 , такі як, мопед «Хонда», двигун, кравчучка із сумкою для перевезення речей тощо.

- протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.02.2020, від 18.02.2020, від 09.05.2020 (т.3 а.с.102, 134, т.4 а.с.73);

- протоколами огляду місця події з додатками від 18.02.2020, від 18.02.2020, від 09.05.2020 (т.3 а.с.104-108, 136-148, т.4 а.с.76-84);

- заявами свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 про видачу викрадених речей (т.3 а.с.109, т.4 а.с.85);

- протоколами огляду речей (предметів) з додатками від 20.02.2020 та від 12.05.2020 (т.3 а.с.110-118, а.с.152-158, т.4 а.с.86-98, 126-129);

- висновками експертів про вартість викраденого майна від 03.04.2020, від 13.04.2020, від 22.05.2020, від 22.05.2020, від 27.05.2020 (т.3 а.с.123-124, 130-133, 170-176, 178-184, т.4 а.с.100-123;

- постановами про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 20.02.2020, від 19.03.2020, від 02.06.2020 (т.3 а.с.119, 159-160, т.4 а.с.130);

- протоколами проведення слідчих експериментів за участю обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 29.04.2020, від 27.04.2020, 22.05.2020 (т.3 а.с.191-194, а.с.197-201, т.4 а.с.135-140).

Зазначені докази винуватості обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд не приймає до уваги і критично ставиться до показань обвинувачених, даних у судовому засіданні щодо часткового визнання вини у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, оскільки така позиція обвинувачених є способом захисту від пред`явленого обвинувачення за вчинене кримінальне правопорушення та викликана бажанням уникнути більш суворої кримінальної відповідальності.

Вказана позиція обвинувачених є неспроможною і спростовується викладеними вище доказами в їх сукупності, а саме: стабільними і послідовними показами потерпілих, свідків, частково показами обвинувачених, дослідженими письмовими та речовими доказами, що є обґрунтованими та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами кримінального провадження.

Підстав для критичної оцінки показів потерпілих та свідків судом не встановлено, оскільки мотивів можливої нечесності та наявність серйозних приводів для обмовляння як підстав давати неправдиві свідчення суду не доведено, репутація потерпілих та свідків не дискредитована, довіра до їх показань не підірвана.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України ( ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) та за ч.2 ст.289 КК України ( ОСОБА_10 ) в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними згідно з критерієм «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» був запозичений із правової системи загального права (Великобританія, США) та активно використовується Європейським судом з прав людини. Зокрема, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015 року, заява №10705/12) Європейський суд з прав людини відзначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумніву, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому, розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим, а саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 (за двома епізодами від 17.02.2020) суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаним із проникненням до сховища; дії обвинуваченого ОСОБА_10 (за епізодом від 06.05.2020) суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаним із проникненням у інше приміщення та за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Щодо твердження захисника ОСОБА_11 , висловленого ним у судових дебатах, про необхідність кваліфікації дій його підзахисного за двома епізодами вчинення кримінального правопорушення від 17.02.2020 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України, то суд наголошує наступне.

За змістом абз.4 п.24 Постанови Пленум ВСУ від 06.11.2009 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» дії особи, яка безпосередньо не брала участі у вчиненні злочину, але порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину або предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню злочину, належить кваліфікувати як співучасть у скоєному у формі пособництва з посиланням на частину п`яту статті 27 КК України.

Натомість з досліджених письмових доказів, показів обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_20 , потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 не вбачається підстав кваліфікувати дії ОСОБА_11 за двома епізодами вчинення кримінального правопорушення від 17.02.2020 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 (за двома епізодами від 17.02.2020) суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаним із проникненням до сховища.

Щодо інкримінованих кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_10 за ч.2 ст.310, ч.2 ст.317 КК України.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч.2 ст.310, ч.2 ст.317 КК України визнав повністю. Покази надав після дослідження усіх доказів по даним кримінальним правопорушенням.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.310, ч.2 ст.317 КК України вина останнього підтверджується показами свідків та дослідженими у суді наступними доказами.

За показами свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 в березні 2020 року вони виїхали за викликом на адресу: АДРЕСА_3 , другий під`їзд, підвальне приміщення. Де виявили ОСОБА_10 та облаштоване приміщення для вирощування заборонених наркотичних речовин, після чого викликали слідчо-оперативну групу.

За показами свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 в березні 2020 року вони були присутніми при слідчо-оперативних діях у підвальному приміщенні другого під`їзду за адресою: АДРЕСА_3 . Де працівниками поліції вилучено близько тридцяти кущів коноплі. Обвинувачений ОСОБА_10 під час слідчої дії, без жодного тиску зі сторони працівників поліції, розповідав про обставини облаштування підвального приміщення для вирощування наркотичних засобів.

За показами свідка ОСОБА_26 в березні 2020 року він як представник житлово-експлуатаційної організації був присутнім при обшуку підвального приміщення другого під`їзду за адресою: АДРЕСА_3 . За участі ОСОБА_10 працівники поліції вилучали рослини зеленого кольору.

- протоколом обшуку з додатками від 19.03.2020 (т.3 а.с.204-207) згідно якого у підвальному приміщенні другого під`їзду за адресою: АДРЕСА_3 , вилучено, зокрема 29 кущів рослин схожих на коноплю;

- висновком експерта від 23.03.2020 (т.3 а.с.211-214) згідно якого надані на дослідження рослини є рослинами роду коноплі, що містять тетрагідроканабінол та відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини;

- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 19.03.2020 (т.3 а.с.208);

- протоколом проведення слідчого експерименту з додатками за участю обвинуваченого ОСОБА_10 від 27.03.2020 (т.3 а.с.221-223), згідно якого обвинувачений ОСОБА_10 надав детальний опис механізму облаштування підвального приміщення другого під`їзду за адресою: АДРЕСА_3 для вирощування рослин конопель та сам процес вирощування вказаних рослин.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд не приймає до уваги і критично ставиться до тверджень захисника ОСОБА_10 , щодо визнання недопустимими показів свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , з огляду на їх безпідставність. А такі твердження захисника суд розцінює як способом захисту її підзахисного. Суд наголошує, що ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , як працівники полії показали суду лише про обставини фіксування відомостей відомих їм у зв`язку з викликом за адресою: АДРЕСА_3 , другий під`їзд. Упередженість же свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які були понятими при проведені такої слідчої дії як обшук за адресою: АДРЕСА_3 , другий під`їзд, підвальне приміщення та неможливість їх бути понятими під час такої дії є особистим внутрішнім сприйняттям захисника ОСОБА_10 без підтвердження такої позиції допустими та належними доказами.

Підстав для критичної оцінки показів свідків судом не встановлено, оскільки мотивів можливої нечесності та наявність серйозних приводів для обмовляння як підстав давати неправдиві свідчення суду не доведено, репутація потерпілих та свідків не дискредитована, довіра до їх показань не підірвана.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_27 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.310, ч.2 ст.317 КК України у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним згідно з критерієм «поза розумним сумнівом».

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує: за ч.2 ст.317 КК України, як організація та утримання місця для незаконного виробництва наркотичних засобів та психотропних речовин, вчиненому повторно; за ч.2 ст.310 КК України, як незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.317 КК України.

Щодо інкримінованого кримінального правопорушення обвинуваченому ОСОБА_11 за ч.2 ст.185 КК України (епізоди від 07.06.2020 та від 04.11.2020).
Суд рахує, що визнання вини ОСОБА_11 за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням передбаченим ч.2 ст.185 КК України відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів, окрім характеризуючих даних обвинуваченого та речових доказів, вирішує за недоцільне. Вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України є доведеною повністю. Представник потерпілої особи за вказаним кримінальним правопорушенням при визначенні міри покарання поклався на розсуд суду та зазначав, що обвинуваченим ОСОБА_11 повністю добровільно відшкодовано завдану кримінальним правопорушенням майнову шкоду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 за епізодами вчинення кримінального правопорушення (від 07 червня 2020 року та від 04 листопада 2020 року) суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Щодо обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених.
Суд наголошує, що щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Така позиція суду узгоджується з висновками викладеними у постановах ВС/ККС №166/1065/18 від 18.09.2019 та №643/13256/17. Однак, у матеріалах кримінального провадження стосовно обвинувачених відсутні такі дані.

Щодо твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_10 про часткове відшкодування останнім потерпілим завданої майнової шкоди у наслідок вчинення кримінального правопорушення, то суд не бере до уваги такі твердження з урахуванням того, що приписами ст.66 КК України передбачене саме добровільне відшкодування шкоди самим обвинуваченим, а не повернення викраденого потерпілим майна органами поліції. Натомість матеріали кримінального провадження не містять таких відомостей, навпаки наявність цивільних позовів свідчить про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_10 бажання виправити ситуацію, що склалася та добровільно відшкодувати шкоду або ж добровільно усунути заподіяну шкоду.

Визнання судом у контексті ч.2 ст.66 КК України інших обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Судом не встановлено обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 .

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.2 ст.310, ч.2 ст.317 КК України, ч.3 ст.185 КК України (епізод від 06.05.2020), ч.2 ст.289 КК України є рецидив злочину. За ч.3 ст.185 КК України (два епізоди від 17.02.2020) обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , за ч.2 ст.185 судом визнано добровільне відшкодування шкоди. За ч.3 ст.185 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України відсутні.

Згідно довідки Горішньоплавнівської міської лікарні обвинувачений ОСОБА_10 на обліку у лікаря-психіатра не знаходиться. На обліку у лікаря-нарколога перебував до 2010 року.

За відомостями Горішньоплавнівської міської лікарні обвинувачений ОСОБА_11 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться.

Обставини, що враховує суд при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 .
Згідно вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.02.2020 обвинуваченого ОСОБА_10 визнано винним за ч.2 ст.309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.317 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробування строком на 3 роки. На даний час зазначений вирок не набрав законної сили та перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).

Таким чином, законодавець чітко визначив момент у часі, що розмежовує ці два правила - це постановлення обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили.

З огляду на зазначене, суд, призначаючи остаточне покарання, повинен застосовувати правила, передбачені ст.71 КК України, якщо злочин вчинено саме після постановлення попереднього обвинувального вироку, а не після набрання ним законної сили. При цьому скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст. 71 КК України, оскільки в такому разі апеляційний суд фактично лише посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально, а не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні злочину і не скасовує вирок у цій частині. Зазначена позиція суду узгоджуються з висновком викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 у справі № 766/39/17.

Разом з тим, зі змісту положень ст.70,71 КК України вбачається, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одна з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70 КК України, так і ст.71 КК України: спочатку за правилами ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після чого за правилами ст.70 ч.4 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків. У відповідному порядку вказані положення закону України про кримінальну відповідальність застосовуються за умови, якщо злочин (злочини) вчинені до та після постановлення попереднього вироку отримали окрему кваліфікацію. У разі ж якщо наявна повторність злочинів, передбачена ст.32 КК України, а саме вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього кодексу, та які не вимагають окремої кваліфікації за кожний епізод злочинної діяльності, застосовуються лише положення частини першої статті 71 КК України як до злочину, вчиненого після постановлення попереднього вироку.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який схильний до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень проти власності та злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, зокрема обвинувачений не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, відсутність сталих соціальних зв`язків, відсутність офіційного працевлаштування, відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчинених кримінальних правопорушень, зокрема, щодо часткового визнання обвинуваченим вини за ч.3 ст.185 КК України, відсутність жалю щодо вчинених кримінальних правопорушень, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, зокрема спробу обвинуваченого перекласти відповідальність на інших осіб, думку потерпілих, які прохали призначити покарання для обвинуваченого у відповідності до вимог законодавства.

У контексті ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що ОСОБА_10 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей за якими останній обвинувачується з конфіскацією усього належного йому особистого майна, із урахуванням положень ст.71 КК України.

Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, що слід відбувати в місцях позбавлення волі, та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне відносно ОСОБА_10 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Обставини, що враховує суд при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 .
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який схильний до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень проти власності, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, зокрема обвинувачений перебуває у зареєстрованому шлюбі, наявність на утриманні неповнолітній дітей, відсутність офіційного працевлаштування, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, щодо часткового визнання обвинуваченим вини за ч.3 ст.185 КК України, вибачення перед потерпілими особами, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, думку потерпілих, які прохали призначити покарання для обвинуваченого у відповідності до вимог законодавства.

З огляду на викладене враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що ОСОБА_11 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей за якими останній обвинувачується

Разом з тим, оскільки обвинуваченому ОСОБА_11 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочинів, особу винного, суд вважає можливим застосувати положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Щодо заявлених потерпілими цивільних позовів до обвинувачених.
Вирішуючи питання щодо заявлених потерпілими ОСОБА_18 , ОСОБА_15 позовів до обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та позову ОСОБА_19 до обвинуваченого ОСОБА_10 про стягнення, завданої внаслідок вчинення останніми кримінальних правопорушень, матеріальної шкоди у сумі 10 000 грн, 16 810 грн, 12 666 грн відповідно, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.129 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Вартість викраденого майна по справі встановлена органом досудового розслідування, та жодним учасником у справі не спростована.

Покладаючи на обвинувачених обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд виходить з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає позови потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 10 000 грн, 16 810 грн, 12 666 грн відповідно, обґрунтованими та такими, що належать задоволенню у повному обсязі.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в сумі 5 845 грн 56 коп., згідно ст.122 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 в дохід держави.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в сумі 1 458 грн 17 коп., згідно ст.122 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 в дохід держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Підстав для застосування положень статей 69 та 691 КК України відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст.310, ч.2 ст.317 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі,

- за ч.2 ст.289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна,

- за ч.2 ст.310 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі,

- за ч.2 ст.317 КК України 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особистого майна,

на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким, призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особистого майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.02.2020 і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців з конфіскацією всього належного йому особистого майна.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 18 січня 2021 року.

У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_10 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 12.05.2020 по 17.01.2021 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі,

- за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_11 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_11 : періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Цивільний позов ОСОБА_18 задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_18 завдану злочином матеріальну шкоду у сумі 10 000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_15 задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_15 завдану злочином матеріальну шкоду у сумі 16 810 грн.

Цивільний позов ОСОБА_19 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_19 завдану злочином матеріальну шкоду у сумі 12 666 грн.

Стягнути із ОСОБА_10 на користь держави витрати на проведення експертиз у сумі 5 845 грн 56 коп.

Стягнути із ОСОБА_11 на користь держави витрати на проведення експертиз у сумі 1 458 грн 17 коп.

Речові докази по справі:

- термометр білого кольору, лампу білого кольору марки «Євроламп», лампу білого кольору марки «Максус», лампу білого кольору марки «Гаус», лампу білого кольору марки «Делюкс», три лампи невідомої марки з металевими кришками, обігрівач металевий, 29 рослин коноплі, рюкзак чорно-сірого кольору марки «Derby», рукавицю жовтого кольору марки «Loni», дванадцять рослин зеленого кольору, пару чоловічого взуття марки «WAТЕRРRООF» чорного кольору знищити;

- каструлю із нержавіючої сталі об`ємом 40 л., саморобний самогонний апарат; металеву коробку з набором автомобільних гайкових головок;мопед марки "Honda", моделі "Lead", номер шасі НОМЕР_5 , з карбюратором та повітрярозподілювачем до нього, захисний шолом чорно кольору з сірими вставками, двигун з-під човна помаранчевого кольору, металеву пляшку автомобільного масла «Scooter 2 Takt 7804», мотошолом марки «Mototech» червоного кольору; полімерний човен білого кольору з веслом;десять одиниць криштального посуду різних форм; один картридж для гоління марки «Gillette» моделі «Skinguardsensitive» залишити власникам за належністю;

- мідні вироби, у кількості 46 шт. повернути власнику за належністю;

- оптичний диск DVD+R марки TITANUM розміром 4,7 GM залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченими у той же строк з моменту його отримання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченим, їх захисникам, потерпілим роз`яснюється право подати клопотання про помилування, обвинуваченому ОСОБА_10 роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції, учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1