Справа №949/1274/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дубровиця кримінальне провадження №0000337 на підставі угоди про примирення по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, освіти середньої, відповідно до ст. 89 КК України раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом, 05 вересня 2020 року біля 11 год. в с. Миляч Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов на подвір`я свого рідного брата ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де між ними, на побутовому ґрунті, виникла сварка, під час якої, обзиваючи один одного нецензурними словами, ОСОБА_5 схопив дерев`яного кілка підійшов до ОСОБА_4 , почав останньому наносити удари по різних частинах тіла, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забійної рваної рани волосистої частини голови, забою V пальця правої кисті, забою лівого передпліччя, гематоми нижньої повіки лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Від ударів ОСОБА_4 впав на землю і ОСОБА_5 накинувся на нього, схопив за шию та почав душити. У свою чергу ОСОБА_4 , не намагаючись заспокоїти рідного брата ОСОБА_5 і не звавши нікого на допомогу, перевищуючи межі необхідної оборони, дістав з кишені складний ніж, розложив його і тримаючи його в правій руці, наніс ОСОБА_5 два удари ножем в життєво важливі органи, а саме один в живіт, а другий в грудну клітку, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини, колото різаної рани лівої половини грудної клітки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент заподіяння.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

09 жовтня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, відповідно до положень ст. 471 КПК України.

Згідно з даною угодою, потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 124 КК України.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди, зазначив, що угода укладена добровільно, претензій до обвинуваченого не має, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення розуміє.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити укладену угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, а також наслідки невиконання угоди. При цьому вказав, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу та погроз.

Заслухавши сторони кримінального провадження, які просили затвердити угоду про примирення, перевіривши її на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що угода про примирення укладена у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину, умови угоди не суперечать встановленим вимогам; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином санкцією якої передбачене покарання, у тому числі у виді громадських робіт.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої ним та потерпілим ОСОБА_5 міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 471, 473-476 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 09 жовтня 2020 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 09 жовтня 2020 року покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Речовий доказ: складний ніж, який переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.

З Оригіналом згідно.

Голова Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1