Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/400/20
Провадження № 1-кп/542/124/20
В И Р О К
іменем України
07 грудня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000058 від 27.02.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Драбинівка Новосанжарського району Полтавської області, громадянку України, з середньою освітою, заміжню, раніше не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В :
20.02.2020 року невстановленою слідством особою за допомогою мережі Інтернет в смт Нові Санжари та Новосанжарському районі Полтавської області були організовані масові мітинги та протистояння законним вимогам влади у зв`язку із тим, що у цей день до медичного центру Національної гвардії України «Нові Санжари», розташованого за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, смт Нові Санжари, провулок Курортний, 44, із міста Ухань Китайської народної республіки організований приїзд громадян України та іноземних громадян для проходження карантину через можливу підозру інфікування коронавірусом.

Так 20 лютого 2020 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на перехресті автодороги, неподалік магазину «Валентина» та залізничного переїзду, що по вул.Центральній, 3, в с.Руденківка Новосанжарського району Полтавської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, виражалася нецензурною лайкою в бік присутніх на місці працівників правоохоронних органів, на зауваження не реагувала, та кидала каміння, які піднімала з узбіччя автодороги, в проїжджаючі автобуси та службові автомобілі Національної поліції та Національної Гвардії України, у яких перебували працівники правоохоронних органів, а також громадяни, що були евакуйовані з м. Ухань Китайської Народної Республіки та які доправлялися для проведення карантинних заходів до медичного центру Національної гвардії України «Нові Санжари», що розташований у смт Нові Санжари по провулку Курортному, 44, у зв`язку з епідемією коронавірусу.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, визнала повністю та суду показала, що дійсно 20 лютого 2020 року вона, перебуваючи на перехресті автодороги, в районі магазину «Валентина» та залізничного переїзду в с.Руденківка Новосанжарського району, виражалася нецензурною лайкою на адресу працівників поліції. А потім коли побачила, що їде колонна автобусів, в яких перебували громадяни, що були евакуйовані з м. Ухань Китайської Народної Республіки та які доправлялися для проведення карантинних заходів до медичного центру Національної гвардії України «Нові Санжари», почала кидати в них каміння, які піднімала з узбіччя.

В скоєному розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачена у судовому засіданні свою вину визнала повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом розяснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченої, письмових доказів, необхідних для вирішення долі речових доказів.
Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Санкцією ч.1 ст. 296 КК України, яка була чинною на час вчинення кримінального правопорушення (20.02.2020 року), передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Санкцією ч.1 ст. 296 КК України (в редакції чинній з 01.07.2020 року) передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Згідно з ч.1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Санкція ч.1 ст. 296 КК України в чинній редакції частково посилює кримінальну відповідальність щодо мінімального та максимального розміру штрафу.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинено 20.02.2020 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018, то цей Закон не має зворотної дії щодо мінімальної та максимальної межі розміру штрафу, визначеного у санкції ч.1 ст. 296 КК України.
Пи цьому, призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачена скоїла кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 ч. 2 КК України відноситься до проступку.
Обвинувачена раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, як порядна та добросовісна, яка з повагою ставиться до односельчан, турботлива мати та дружина, відповідальна та працьовита, має міцну та дружну родину (а.с.62); на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває (а.с.58), на утриманні має п`ятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2005 року народження, ОСОБА_6 , 2008 року народження, ОСОБА_7 , 2010 року народження, ОСОБА_8 , 2011 року народження та ОСОБА_9 , 2014 року народження (а.с.63-67).
За висновком органу пробації виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, при цьому ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені як середній.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу обставин, а саме: масові мітинги та протистояння законним вимогам влади у зв`язку прибуттям до медичного центру Національної гвардії України «Нові Санжари» із міста Ухань Китайської народної республіки громадян України та іноземних громадян для проходження карантину 20.02.2020 року за допомогою мережі Інтернет були організовані невстановленою слідством особою.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи наведене, з урахуванням всіх обставин у справі, характеризуючих даних обвинуваченої, яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, вчинила кримінальне правопорушення яке відноситься до проступку, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, з урахуванням декількох пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим, із застосуванням ст.69 КК України, призначити покарання у вигляді штрафу, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 статті 296 КК України ( в редакції чинній станом на 20.02.2020 року), в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченої, а також запобігання вчинення нею нових злочинів.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
При вирішенні питання про скасування арешту з жіночої куртки, суд враховує, що її власником є ОСОБА_3 .
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченої не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, і призначити покарання, з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Скасувати арешт з жіночої куртки сірого кольору з капюшоном та поясом на блискавці марки «Symonder», яка належить ОСОБА_3 , який був накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_10 від 02.03.2020 року.
Речовий доказ: жіночу куртку сірого кольору з капюшоном та поясом на блискавці марки «Symonder», передану на зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області повернути ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченій, в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1