Номер провадження: 11-кп/813/1871/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Одеси, від 26 червня 2020 року, у кримінальному провадженні №0003628, внесеному до ЄРДР 25 серпня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Одесі, громадянин України, який має вище освіту, офіційно непрацевлаштований, не одружений, раніше не судимий, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинувачений за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 345 КК України, -

встановив:

Короткий зміст оскарженого вироку.
Оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 2 ст. 309 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення останнім вказаного злочину.
Цим же вироком ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за якою йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк один рік двадцять два дні.
У строк відбування призначеного покарання зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення, згідно з ч. 5 ст. 72 КК України, строк тримання під вартою з 30.08.2016 року по 31.08.2016 року включено та з 06.06.2019 року по 26.06.2020 року включно, із розрахунку один попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тобто фактично один рік та двадцять два дні.
Покарання, призначене ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк один рік двадцять два дні, вирішено вважати відбутим у повному обсязі.
Крім того, оскарженим вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та долі речових доказів у кримінальному провадженні.
Відповідно до оскарженого вироку, ОСОБА_7 виправданий за ч. 2 ст. 309 КК України.
В цій частині вирок не оскаржений.
Крім того, з оскарженого вироку вбачається, що ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України при таких обставинах.
06.06.2019 року о 20 годині., ОСОБА_7 , знаходився біля будинку № 106 по вул. Довіга у м. Одесі, де у нього мала відбутися зустріч з ОСОБА_11 , з приводу продажу останньому мопеду марки «HONDA LEAD», сірого кольору.
Оголошення про продаж мопеду ОСОБА_7 виклав в Інтернет мережі на сайті «OLX». В свою чергу ОСОБА_11 , побачивши на сайті вищевказане оголошення та фотографії до нього, впізнав на них раніше належний йому мопед, яким незаконно заволоділа невстановлена особа влітку 2018 року. За вказаним фактом він звернутися до співробітників сектору кримінальної поліції Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, які знаходилися під час несення служби, з усною заявою щодо вчинення кримінального правопорушення, відносно нього та повідомлення щодо незареєстрованого транспортного засобу, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Довга, 106.
Співробітники сектору кримінальної поліції Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, а саме: оперуповноважені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , керуючись вимогами Закону України «Про Національну поліцію», прибули за викликом на вищезазначену адресу, де вказані оперуповноважені підійшли до ОСОБА_7 , який стояв біля вищезазначеного мопеду та пред`явили вимогу до нього надати документи, що посвідчують його особу та реєстраційні документи на транспортний засіб (мопед «HONDA LEAD»), який ОСОБА_7 мав намір продати.
На вказану вимогу співробітника поліції ОСОБА_7 надав документи, а саме: талон на транспортний засіб та почав помітно нервувати і різко пішов до автомобілю марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , яким він користується, припаркованого біля будинку № 123 по вул. Довга у м. Одесі. Із салону вказаного автомобілю ОСОБА_7 дістав поліетиленовий пакет з невідомим предметом та передав його у руки своєму батьку ОСОБА_16 , який підійшов до нього, взяв пакет та направився у сторону вул. Люстдорфська дорога. Після чого, оперуповноважений ОСОБА_12 , вважаючи що дії ОСОБА_7 є підозрілими поцікавився у ОСОБА_16 , що знаходиться у даному пакеті та повідомив про проведення візуального огляду речі. На вимогу ОСОБА_12 , ОСОБА_16 самостійно відкрив вищевказаний пакет, показав його вміст, передав його працівнику поліції. У цей час ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_16 та ОСОБА_12 та різко вирвав з рук останнього вищевказаний пакет. Після чого почав бігти із ним в сторону вул. Люстдорфськаї дороги у м. Одеса.
На вимогу оперуповноваженого ОСОБА_12 зупинитися, ОСОБА_7 , достомено розуміючи, що ОСОБА_12 являється працівником правоохоронного органу та виконує службові обов`язки продовжив бігти по вул. Люстдорфська дорога з напрямку до вул. Академіка Вільямса у м. Одесі.
Далі дії ОСОБА_7 були помічені екіпажем патрульної поліції «Океан-0170» у складі інспекторів ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , перебуваючи у форменому одязі співробітників патрульної поліції з нагрудними жетонами 06.06.2019 року несли службу з патрулювання території Київського району м. Одеси на патрульному автомобілі «TOYOTA PRIUS», д/н ( НОМЕР_2 з маркуванням «патрульна поліція.
Перебуваючи біля будинку № 164 по вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі, поліцейський ОСОБА_18 , побачивши погоню та впізнавши оперуповноваженого ОСОБА_12 вийшов із службового автомобіля і загородив собою дорогу, в напрямку куди біг ОСОБА_7 та попередив останнього про необхідність зупинитися. В свою чергу, ОСОБА_7 проігнорував вимогу ОСОБА_18 та викинув пакет, який тримав у руках під час погоні на територію стоянки «Чайка», за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Глушка, 1-Е. Після чого, ОСОБА_7 підбіг до поліцейського ОСОБА_18 , розуміючи, що останній є працівником правоохоронного органу, який виконує службові обов`язки, з мотивів неповаги до авторитету органів державної влади та правоохоронної діяльності в цілому, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, з метою припинення ним своїх службових обов`язків, з ціллю уникнення відповідальності, навмисно наніс два удари лівою ногою по правій нозі ОСОБА_18 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді синця правого стегна та синця стопи, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор Одеської місцевої прокуратури № 1 не оспорює вирок в частині визнання ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 2 ст. 309 КК України, а також не оспорює фактичні обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, встановлені судом першої інстанції, правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України та доведеність його вини, однак стверджує про те, що оскаржений вирок є необґрунтованим у зв`язку із призначенням покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, а також про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність.
Зокрема, прокурор стверджує про неправильне застосування судом першої інстанції в оскарженому вироку закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає в неправильному призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк один рік двадцять два дні.
Також, прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції неправильно враховано пом`якшуючі обставини при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 345 КК України тільки наприкінці судового слідства.
Крім того, прокурор в апеляційній скарзі вказує на неврахування судом першої інстанції наслідків вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, якій полягав у нанесенні умисних тілесних ушкоджень працівнику поліції, що, на думку прокурора, тягне за собою негативні суспільні наслідки у виді підриву авторитету органів влади.
За таких обставин, прокурор в апеляційні скарзі просить скасувати оскаржений вирок та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.
Позиції учасників судового розгляду.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу, просила задовольнити її у повному обсязі.
Захисник та обвинувачений в судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти задоволення апеляційного скарги прокурора, просили залишити оскаржений вирок суду першої інстанції без змін.
Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Оскільки в апеляційній скарзі прокурора вирок в частині виправдання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України не оспорюється, а також не оспорюються фактичні обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.
Відповідно до положень ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:
1)неповнота судового розгляду;
2)невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;
3)істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
4)неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

1. Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність апеляційний суд вважає обґрунтованими з таких підстав.
Згідно з положеннями ч.2 ст.63 КК України, позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.
Як вбачається із оскарженому вироку, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк один рік двадцять два дні.
Тобто, всупереч зазначеній нормі права, ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке обчислюється роками один рік, а також днями 22 дні, що свідчить про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягав застосуванню.

2. На думку апеляційного суду, твердження прокурора про невідповідність призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого не знайшли свого підтвердження, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінальних покарань», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів
Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання
Апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції було виконано зазначені вимоги закону України про кримінальну відповідальність та надано належну оцінку в мотивувальній частині оскарженого вироку обставинам вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, враховано особу обвинуваченого ОСОБА_7 .
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений раніше не судимий, повністю визнав себе винним та розкаявся у вчиненому злочині, позитивно характеризується.
За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання.
При цьому, враховуючи неправильне призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, апеляційний суд вважає за можливе змінити вирок стосовно ОСОБА_7 в частині призначення покарання та призначити обвинуваченому ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 345 КК України покарання, відповідно до положень ч.2 ст.63 КК України, та в межах санкції ч.2 ст.345 КК України.
Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 підлягає частковому задоволенню, оскаржений вирок Київського районного суду підлягає зміні в частині призначення покарання.
Керуючись ст.ст. 370-372, 374, 376, 379, 404, 407, 409, 413, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 - частково задовольнити.
Вирок Київського районного суду м. Одеси, від 26 червня 2020 року, у кримінальному провадженні №0003628, внесеному до ЄРДР 25 серпня 2016 року, стосовно ОСОБА_7 , в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 345 КК України змінити.
Призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.345 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
В іншій частині оскаржений вирок Київського районного суду м. Одеси, від 26 червня 2020 року, у кримінальному провадженні №0003628, внесеному до ЄРДР 25 серпня 2016 року, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4