Провадження №1-кс/760/5308/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову від 29.10.2018р. слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві про закриття кримінального провадження № 0010878 від 29.11.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0010878 від 29.11.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

29.10.2018р. постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві закрито кримінальне провадження № 0010878 від 29.11.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 у поданій в інтересах ОСОБА_4 скарзі зазначає, що вказана постанова слідчого, на його думку, є незаконною та передчасною, оскільки слідчий перед закриттям кримінального провадження не вчинив жодних слідчих та процесуальних дій, зокрема, слідчим не було виконано вимоги, зазначені в попередній ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.11.2017р., якою було скасовано попередню постанову слідчого від 05.02.2015р. про закриття кримінального провадження.

Крім того, слідчим не було також виконано ухвали слідчих суддів Солом`янського районного суду м. Києва від 21.06.2018р. та від 21.06.2018р., якими було зобов`язано уповноваженого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві в кримінальному провадженні № 0010878 від 29.11.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_5 про допит в якості свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та особу, яка завдала тілесних ушкоджень потерпілому - ОСОБА_7 .

Також адвокат ОСОБА_3 зазначив, що слідчим також не було призначено в даному кримінальному провадженні судово-медичної експертизи для встановлення ступеня тяжкості та характеру завданих потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та не проведено ряд інших слідчих (розшукових) дій, необхідних для проведення повного та всебічного досудового розслідування.

Тому, адвокат ОСОБА_3 у поданій в інтересах ОСОБА_4 скарзі просив слідчого суддю скасувати вказану постанову, як необґрунтовану та незаконну.

18.08.2020р. від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він підтримав доводи, викладені у скарзі та просив розглядати подану скаргу у його відсутності.

Уповноважений слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у відсутності адвоката ОСОБА_3 та уповноваженого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0010878 від 29.11.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0010878 від 29.11.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

29.10.2018р. постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві закрито кримінальне провадження № 0010878 від 29.11.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду скарги, з метою з`ясування питання щодо дотримання слідчим вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, були досліджені матеріали кримінального провадження № 0010878 від 29.11.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи адвоката ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження щодо неповноти проведеного досудового розслідування.

Так, слідчим суддею встановлено, що в рамках даного кримінального провадження, 05.02.2015р. слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0010878 від 29.11.2014р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.11.2017р. було скасовано постанову слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 від 05.02.2015р. про закриття кримінального провадження № 0010878 від 29.11.2014р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки в ході досудового розслідування не було досліджено обставини кримінального правопорушення, не було допитано особу ОСОБА_9 , як і потерпілого ОСОБА_4 , а також, слідчим не було встановлено ступеню тяжкості нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Однак, в досліджених слідчим суддею матеріалах кримінального провадження № 0010878 від 29.11.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України відсутня копія вказаної ухвали слідчого судді від 27.11.2017р., проте міститься протокол допиту в якості потерпілого ОСОБА_4 , який складений слідчим 17.10.2018р., тобто, після скасування вказаної вище постанови слідчого від 05.02.2015р.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять оригіналу оскаржуваної постанови слідчого від 29.10.2018р., хоча з наданого слідчому судді Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010878 від 29.11.2014р., датованого 04.06.2020р., вбачається, що в графі «Наслідок розслідування кримінального правопорушення» зазначено, що 29.10.2018р. слідчим було закрито кримінальне провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що без наявності в матеріалах кримінального провадження оригіналу постанови слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві від 29.10.2018р. про закриття кримінального провадження № 010878 від 29.11.2014р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, неможливо перевірити обставини дотримання слідчим процесуального порядку закриття кримінального провадження, а й наявність підстав його закриття.

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 29.10.2018р. підлягає скасуванню.

Крім того, слідчий суддя прийшов до висновку, що органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було проведено поверхневе досудове розслідування, оскільки надані матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР, тобто з 29.11.2014р., крім проведення в грудні 2014р. допиту в якості свідка ОСОБА_6 та в жовтні 2018р. допиту потерпілого ОСОБА_4 , органом досудового розслідування взагалі проводилися будь-які слідчі (розшукові) дії в даному кримінальному провадженні, необхідні для встановлення істини в даному кримінальному провадженні, що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування та вказує на невідповідність проведеного досудового розслідування завданням кримінального провадження його дієвості.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 29.10.2018р. про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та як наслідок передчасним висновкам, викладеним у ній. Також постанова слідчого обґрунтована висновками, протилежними встановленим обставинам справи, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову від 29.10.2018р. слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві про закриття кримінального провадження № 0010878 від 29.11.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1