У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000846 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з тих підстав, що через тяжкість пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_6 може переховуватись від суду, адже на стадії досудового розслідування він вже переховувався від правоохоронних органів та перебував у розшуку. До того ж, наразі недопитані ключові свідки по справі, і обвинувачений може впливати на них, з метою викривлення показань. ОСОБА_6 свою вину у вчиненому злочині не визнає, а тому у разі зміни міри запобіжного заходу на більш м`яку, може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Захисники та обвинувачений просили змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, оскільки перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_8 суду надані характеризуючі ОСОБА_6 матеріали, з яких вбачається, що останній зареєстрований по АДРЕСА_1 , і проживає там разом з матір`ю ОСОБА_9 , яка є пенсіонером та особою похилого віку. Дане домоволодіння належить ОСОБА_9 на праві приватної власності, і ОСОБА_9 просить у своїй письмовій заяві визначити дане домоволодіння місцем проживання її сина, після звільнення його з-під варти. ОСОБА_6 позитивно характеризується Тернівською сільською радою Смілянського району Черкаської області. Має малолітнього сина ОСОБА_10 , 2009 року народження. Має статус учасника бойових дій в зоні проведення АТО Донецької та Луганської областей, і нагороджений медаллю учасника бойових дій «Ветеран війни». Має на праві приватної власності земельну ділянку, за яку отримував у 2019 році орендну плату.
Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилась, проте 25.11.2019 року подала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримання цивільного позову, з проханням призначити обвинуваченому максимальну міру покарання.
У порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість проведення даного судового засідання без потерпілої, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за її відсутності вирішити питання щодо зміни, продовження чи скасування міри запобіжного заходу обвинуваченому.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про можливість зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на подання стороною захисту характеризуючих обвинуваченого матеріалів, з яких вбачається, що ОСОБА_6 має малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_9 у її будинку, і остання надає згоду на його подальше там проживання, є учасником бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції, будь-яких скарг та зауважень на його поведінку до Тернівської сільської ради Смілянського району Черкаської області не надходило, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто суворим обмеженням прав та свобод обвинуваченого, і його можливо змінити на більш м`яку міру запобіжного заходу як то цілодобовий домашній арешт, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні допитані потерпіла та свідки. Інші свідки, заявлені прокурором не зявляються, а тому відсутній ризик незаконного впливу обвинуваченого на останніх.

Так, Європейський суд з прав людини, по справі «Харченко проти України», встановив порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.
До того ж, ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
Отже клопотання обвинуваченого та його захисників про зміну міри запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби підлягає до часткового задоволення. ОСОБА_6 можливо змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки даний запобіжний захід за умови наявності у особи місця проживання та певного доходу, достатнього для забезпечення власних потреб, повністю виключає ризики, передбачені ст. 177 КПК України і попереджує зловживання особою процесуальними правами.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно відмовити, за відсутності достатніх підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 331 КПК України,-

у х в а л и в:

У клопотанні прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб відмовити.

Клопотання обвинуваченого та його захисників про зміну міри запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби задовольнити частково.
Змінити застосований раніше до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід: з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши ОСОБА_6 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити строк перебування під домашнім арештом - 60 (шістдесят) днів, до 05 жовтня 2020 року включно.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати до Черкаського районного суду Черкаської області за першою вимогою;

2) без дозволу суду не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності надання йому невідкладної медичної допомоги та для явки до суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;
5) носити електронний засіб контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого (Смілянському ВП ГУНП в Черкаській області).

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік ОСОБА_6 як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Розяснити ОСОБА_6 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти у залі суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2