Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4060/17
Провадження № 1-кп/644/290/20
ВИРОК
Іменем України

17 листопада 2020 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Прокурора ОСОБА_3 ,
Захисника ОСОБА_4 ,
Обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.06.2017 року за №0001581, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:
1) 23.06.1999 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ст.ст.17,81ч.3, 89 ч.1, 193 ч.3, 140 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки із штрафом 680 гривень;
2) 20.12.2000 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ст.141 ч.2, 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
3) 13.10.2004 року Московським районним судом м. Харкова за ст.15- 186 ч.2, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
4) 19.04.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
13 червня 2017 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись біля будинку № 7 по провулку Північному у м. Харкові, діючи за попередньою змовою групою осіб та з умислом, направленим на відкрите заволодіння чужим майном і переслідуючи мету наживи із корисливих мотивів, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров я, підійшли до ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_5 ззаду обхопив рукою шию потерпілого, в той же час ОСОБА_8 тримав руки потерпілого, таким чином обмеживши спробу до спротиву, а ОСОБА_7 в цей час дістав гроші в сумі 300 грн. з карману потерпілого. Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 300 грн.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.11.2017 кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.10.2018 кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнавав, посилаючись на свою непричетність до вчинення зазначеного злочину. Пояснив, що 13.06.2017 року до нього та ОСОБА_7 звернувся ОСОБА_8 із проханням допомогти повернути його телефон, який, як вважав останній, в нього викрав під час спільного перебування в кафе «Чарка» ОСОБА_9 .. Після того, як вони наздогнали потерпілого, ОСОБА_5 , тримав його за куртку з правового боку, намагаючись подолати опір потерпілого, фізичного насильства до нього не застосовував. В той же час ОСОБА_7 шукав телефон у карманах ОСОБА_9 , але не знайшов. Обвинувачений бачив, що ОСОБА_7 дістав гроші з карману потерпілого, але як він ними розпорядився в подальшому, та чи взагалі брав він ці кошти та в якій сумі йому не відомо. Обвинувачений пішов, а через деякий час до нього приєднався ОСОБА_7 , який запропонував пригостити. Вони пішли до магазину «Сільпо», де ОСОБА_7 на свої кошти купив вареники та пішли до нього до дому, де вжили невелику кількість спиртних напоїв. Повертаючись до дому через ринок побачив потерпілого, який стояв разом з поліцейськими. Коли він підійшов спитати, що трапилося, ОСОБА_9 вказав на нього, після чого його затримали. Стверджує, що слідчий експеримент з ним не проводили, він добровільно підписував всі документи, не розуміючи їх зміст. В подальшому, після дослідження письмових доказів та допиту потерпілого, обвинувачений просив його виправдати, оскільки він злочин взагалі не вчиняв, його вчинили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а він лише випадково перебував поряд, спостерігав з боку, наполягав на тому, що ніяких дій щодо потерпілого не вчиняв, його не утримував, потерпілий, коли давав покази та вказував на нього, помилявся.
Незважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_5 , винуватість останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186КК України, повністю підтверджується зібраними в рамках даного кримінального провадження та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який суду пояснив, що в той день, 13.06.2017 року, перебуваючи в кафе «Чарка» зустрівся з ОСОБА_8 , який почав розповідати про те, що знає його старшого сина. Під час спілкування, до них приєднався ОСОБА_5 , після чого, ОСОБА_9 залишив приміщення. Через деякий час його наздогнали ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які почали вимагати щоб він повернув мобільний телефон, який, як вони вважали, вкрав потерпілий. Після цього, з метою уникнути опору, ОСОБА_5 схопив його за шию ззаду, а ОСОБА_8 тримав за ліву руку, в той час як ОСОБА_7 почав обшукувати кармани, звідки дістав грошові кошти двома купюрами в 200 грн. та 100 грн. та передав їх ОСОБА_5 , який взяв гроші та швидко пішов. Під час пред`явлення для впізнання він чітко вказав на обвинувачених;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.06.2017 року, в ході якого, ОСОБА_9 , впізнав ОСОБА_5 , як особу, яку він бачив при обставинах вказаних вище та як особу яка тримала його за шию та куртку під час заволодіння його майном.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.06.2017 року, в ході якого, підозрюваний ОСОБА_5 , розказав та на місці показав про обставини, при яких вони з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заволоділи грошима потерпілого. При цьому, ОСОБА_5 в ході слідчого експерименту дав показання, які в цілому відповідають показанням потерпілого, даними в ході судового слідства. Протокол слідчого експерименту підписаний всіма учасниками, в тому числі підозрюваним ОСОБА_5 , без зауважень чи заперечень, додатком до протоколу слідчого експерименту є фото таблиця. На вказаних фото таблицях зображений обвинувачений ОСОБА_5 , який вказує на кафе «Чарка», біля якого він зустрів ОСОБА_11 та ОСОБА_8 (фото № 1); на фото № 2 зображений ОСОБА_5 , який вказує в якому напрямку рухалися обвинувачений разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_8 за потерпілим; на фото № 3 та фото № 4 зображений ОСОБА_5 , який вказує на місце де вчинено напад на потерпілого (біля будинок № 7 пер. Півничний).
В судовому засіданні оглянуто речовий доказ диск + RW, Axent, 4,7, 120 min, 16 X, сірого кольору, з візерунком червоного кольору, на якому мається напис Супермаркет Сільпо та Аптека 13.06.2017. На вказаному диску наявні відеозаписи, розміщені в двох папках «Сильпо» та «Аптека». З відеозапису вбачається, що дві особи, зовнішньо схожих на обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знаходяться біля каси в супермаркеті, де здійснюють покупку товару.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оцінивши надані докази суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення поза розумним сумнівом доведена повністю.
Посилання обвинуваченого про те, що слідчий експеримент з ним не проводився спростовується наявним в матеріалах справи протоколом проведення слідчого експерименту, в якому наявний підпис обвинуваченого та додатками до протоколу фото таблицею, де зображений ОСОБА_5 . Більш того, про добровільність показань обвинуваченого при слідчому експерименті свідчить і той факт, що з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також проведено слідчий експеримент, на якому вони добровільно надавали показання, аналогічні показанням ОСОБА_5 . Тобто, свідомий вибір обвинуваченим способу захисту в момент надавання показань при проведенні слідчого експерименту виключає не добровільність цих показань.
Також, судом не приймаються до уваги доводи обвинуваченого, який зазначав, що він не мав наміру вчиняти злочин, а лише перебував поряд з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки ці доводи спростовуються зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами. Безпосередньо сам потерпілий, як в ході досудового розслідування, так і під час його допиту в судовому засіданні, чітко вказував на ОСОБА_5 , як особу, що вчинила щодо нього злочин, зазначав, що саме обвинувачений утримував його, а не перебував випадково поряд. Підстав сумніватися в показаннях потерпілого у суду немає.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий 19.04.2016 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 2 роки, злочин вчинений ним в період іспитового строку, одружений, офіційно не працює, має неповнолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується негативно, як особа, що вживає алкогольні напої. Також, суд враховує стані здоров`я обвинуваченого, який переніс ампутацію однієї кінцівки, пересувається за допомогою милиць, має намір оформити інвалідність.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив злочин за даним кримінальним провадженням в період іспитового строку, що свідчить про те, що після засудження дана особа не встала на шлях виправлення, тому, на думку суду, покарання підлягає призначенню у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
Відповідно до вимог ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Злочин за даним кримінальним провадженням вчинений ОСОБА_5 13.06.2017 року, тобто в період іспитового строку призначеного за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 19.04.2016 року. Враховуючи наведене, суд вважає, що покарання засудженому підлягає призначенню із застосуванням вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків з вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 19.04.2016 шляхом часткового приєднання. Відповідно до вироку Комінтернівського районного суду м.Харкова ОСОБА_5 призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України. При вирішенні питання в порядку ст.71 КК України, судом враховують положення ст.72 КК України відповідно до якої, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, тобто в перерахунку невібутий термін покарання ОСОБА_5 за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова складає 6 місяців позбавлення волі (1 рік обмеження:2).
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Витрати по залученню експерта відсутні. Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 19.04.2016 року у вигляді 2 місяців обмеження волі, що відповідно до вимог ст.72 КК України відповідає 1 місяцю позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня фактичного затримання в порядку виконання даного вироку.
Речовий доказ диск + RW, Axent, 4,7, 120 min, 16 X залишити на зберіганні в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Головуючий: суддя ОСОБА_1