Дата документу 27.08.2020 Справа № 937/4411/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/911/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 937/4411/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
заявника ОСОБА_6 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська установа виконання покарань №11», в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 червня 2020 року скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого залишена без розгляду та повернута скаржнику.

Згідно зі змістом судового рішення, в провадження слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 19 червня 2020 року надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягає в тому, що слідчий ТУ ДБР умисно ухиляється від проведення слідчих дій під час досудового розслідування, зокрема, залишаються не розглянутими його клопотання про допит ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження про долучення речових доказів. Також у тексті скарги останній вживає образливі висловлювання, які дискредитують правоохоронні органи України, а саме: зазначає, що слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_8 - «актор жанру «21+».

Залишаючи скаргу без розгляду та повертаючи її скаржнику, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадами (принципами) кримінального судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що неодноразово звертався до слідчого з клопотаннями в порядку ст.220 КПК України, одна жодного його клопотання не було розглянуто, а тому він має право звернутись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого.

Крім того, звертає увагу суду, що копію ухвали слідчого судді отримав 17.07.2020 року, апеляційну скаргу подав 20.07.2020 року.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Справа розглядається без прокурора за участю ОСОБА_6 по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; заявника ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення ; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що ОСОБА_6 тримається під вартою в слідчому ізоляторі, не був присутній в судовому засіданні, скарга була повернута останньому, копію ухвали слідчого судді отримав 17.07.2020 року, апеляційна скарга була подана ним 20.07.2020 року, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Згідно вимогам ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 2 статті 304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо:

- скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу;

- скарга не підлягає розгляду в цьому суді;

- скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Наведеною нормою не встановлено такої підстави для повернення скарги, як зловживання процесуальними правами.

Водночас, згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 7 КПК України встановлює загальні засади кримінального провадження, у тому числі і повага до людської гідності.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад кримінального процесуального судочинства. Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З наданих суду матеріалів вбачається, що 19 червня 2020 року ОСОБА_6 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає в тому, що слідчий ТУ ДБР умисно ухиляється від проведення слідчих дій під час досудового розслідування, зокрема, залишаються не розглянутими його клопотання в рамках кримінального провадження. При цьому у тексті скарги останній вживав образливі висловлювання, щодо слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_8 , що свідчить про очевидну неповагу до честі і гідності останнього з боку ОСОБА_6 .

На переконання апеляційного суду, нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадами кримінального процесуального судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною 2 статті 304 КПК України.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що обґрунтування вимог заявника у своїй скарзі зводяться лише до образливих тверджень на адресу слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_8 . Будь-якого належного обґрунтування своїх вимог у скарзі не зазначено.

Образливі висловлювання заявника на адресу слідчого ОСОБА_8 , використання яких неприпустиме при оформленні, зокрема й заяви, слідчий суддя правильно розцінив як зловживання процесуальними правами.

Обґрунтування заяви з використанням наведених висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що у розумінні Європейського суду з прав людини констатується як зловживання правом на подання заяви, який застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання.

Враховуючи наведене, висновки слідчого судді про допущення ОСОБА_6 зловживання його процесуальними правами, а відтак і наявність підстав для повернення заяви на підставі частини 2 статті 304 КПК України, ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права, аргументи заявника цих висновків не спростовують.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 червня 2020 року - без змін.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 червня 2020 року, якою скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого залишена без розгляду та повернута скаржнику, залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4