Провадження №1-кс/369/2207/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання дізнавача сектору дізнання Чабанівського відділення поліції Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000056 від 01.09.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Сектором дізнання Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження №0000056 від 01.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 31.08.2020 до чергової частини Чабанівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНИ в Київській області, надійшло звернення від гр. ОСОБА_5 , який повідомив, що 31.08.2020 в період часу близько 15 год. 30 хв., за адресою АДРЕСА_1 , невідома особа шахрайським шляхом, заволоділа грошовими коштами гр. ОСОБА_5 , спричинивши останньому матеріальної шкоди, сума збитку встановлюється.

31.08.2020 в період часу з 17 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. був проведений огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час огляду вищевказаного місця події, за адресою АДРЕСА_1 , який проводився 31.08.2020 року, в період часу з 17 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв., було виявлено:

1. Автомобіль марки «КрАСЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 ;

2. Плити OSВ-3, розмірами 1250x2500 мм, товщиною 15 мм., у кількості 72 штуки;

Так, водій вказаного авто пояснив, що відповідно до замовлення доставив товар за вказаною адресою, але оплати за товар не отримав у зв`язку з чим, погрузивши товар знову до кузова авто направлявся до місця роботи.

Заявник, в свою чергу, пояснив, що за оголошенням, придбав товар, а саме плити OSВ -3, товщиною 15 мм., розмірами"*1250х2500 мм., у кількості 72 штуки та розрахувався за даний товар, оплату здійснював шляхом переводу грошових коштів на банківську картку особі на ім`я ОСОБА_6 , яка була посередником між власниками товару та покупцем. Після переводу грошових коштів дана особа не вийшла на зв`язок та з власниками товару не розрахувалася.

Під час огляду вищевказаного місця події який проводився 31.08.2020 року, в період часу з 17 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв., було вилучено:

3. Автомобіль марки «КрАСЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, номер кузова НОМЕР_3 ;

4. Плити 0SВ-3, розмірами 1250x2500 мм, товщиною 15 мм., у кількості 72 штуки;

Вказані речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у вказаній статті та необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаного речового доказу.

В судове засідання слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області не з`явився.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, 2. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Таким чином, під час розгляду клопотання прокурором не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання Чабанівського відділення поліції Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000056 від 01.09.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1