Провадження № 1-кп/537/134/2020
Справа № 537/1075/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2020 в м. Кременчуці Полтавської області Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.06.2008 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки;
- 22.06.2010 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст.ст.162 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 13.08.2015 Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст.ст.186 ч.2, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,
- 03.03.2020 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст..186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 скоїв злочини за наступних обставин:

24.01.2020 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , матеріали відносно якого були виділені під час досудового розслідування в окреме провадження та який вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.08.2020, що набрав законної сили, визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, рухаючись пішки по вул. Кронштадській в м. Кременчуці, помітили раніше незнайомого ОСОБА_8 , який йшов назустріч. У той час, коли останній проходив поряд з нападниками по пішохідній доріжці, неподалік перехрестя вулиць Кронштадська та Силікатна м. Кременчука, ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс удар в обличчя ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 руками штовхнув потерпілого в область тулубу, від чого останній упав спиною на землю. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 та коліном лівої ноги притиснув до землі праву руку потерпілого. ОСОБА_5 в свою чергу правим коліном притиснув до землі ліву руку потерпілого і лівим коліном надавив на грудну клітину потерпілого. В цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, із застосуванням насильства , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, подолавши таким чином опір потерпілого, ОСОБА_7 відкрито викрав з правої кишені штанів ОСОБА_8 мобільний телефон «Lenovo A369i» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 656 грн., а ОСОБА_5 відкрито викрав з лівої кишені куртки потерпілого ОСОБА_8 пачку цигарок «Strong Royal 20», вартістю 36 грн. 10 коп., а також дві плитки чорного шоколаду «Roschen», вартістю 36 грн. 76 коп. В подальшому ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , відкрито викравши майно ОСОБА_8 , з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 728 грн. 86 коп.

Також 06.03.2020 ОСОБА_5 біля під`їзду житлового будинку АДРЕСА_2 знайшов зв`язку ключів та шляхом підбору ключів до замків квартир у під`їзді встановив, що вони від житлової квартири АДРЕСА_3 цього будинку. О 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в під`їзді на п`ятому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , переконався, що у квартирі АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_9 , нікого немає, після цього у нього виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до вказаного житла. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи повторно, ОСОБА_5 , маючи при собі ключі від замку вхідних дверей від квартири АДРЕСА_4 , о 16.31 годині відкрив вхідні двері та проник до вказаної квартири, звідки таємно викрав майно, належне потерпілій ОСОБА_9 , а саме LED телевізор Samsung UE32D4003BWXUA, вартістю 3500 грн., та цифровий ефірний приймач DVB-T2 Strong SRT8500, вартістю 500 грн. В подальшому з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 4000 грн.

Крім цього, 26.07.2020 ОСОБА_5 близько 12 год. прийшов до свого знайомого ОСОБА_10 , який проживає в квартирі АДРЕСА_5 . Підійшовши до вхідних дверей вказаної квартири ОСОБА_5 натиснув квартирний дзвінок та, коли потерпілий ОСОБА_10 відчинив вхідні двері, помітив у нього на шиї золотий ланцюжок із золотим хрестиком, після чого у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на відкрите викрадення вказаного майна. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи повторно, ОСОБА_5 , шляхом ривка зірвав з шиї останнього і таким чином відкрито заволодів золотим ланцюжком 585 проби масою 10,88 гр. вартістю 19570,89 грн. та золотим хрестиком 585 проби масою 0,93 гр. вартістю 1672,88 грн. В подальшому з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 шкоди на загальну суму 21243,77 грн.

Дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.1 ст.28 та ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, так як обвинувачений повторно вчинив грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, групою осіб, а також повторно відкрито викрав чуже майно та повторно вчинив крадіжку, поєднану з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні встановлених судом злочинів відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому поворно, групою осіб, а також у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, та у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло визнав повністю і пояснив про обставини і мотиви скоєного як вказано в описовій частині вироку. Вказав, що злочини вчиняв з корисливих мотивів, кошти від реалізованого майна витрачав на власні потреби. Додав, що у вчиненому щиро розкаюється.

Враховуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 усвідомлює той факт, що він скоїв встановлені судом злочини та правильно розуміє обставини справи, і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Вина обвинуваченого в скоєнні встановлених судом злочинів підтверджується його показаннями в судовому засіданні. Матеріали кримінального провадження ніким із учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчиненні злочинів відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, групою осіб, а також у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, та у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло визнав у повному обсязі за обставин, зазначених обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання, пов`язане з визначенням міри та виду покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, які є тяжкими, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні злочину у співучасті, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не стає, не прац.юав, має постійне місце проживання, одружений, але з дружиною у шлюбі спільно не проживає, має неповнолітню дитину, скарг, заяв та повідомлень про порушення ним громадського порядку за місцем проживання не надходило, його вік, стан здоров`я, відсутність доказів наявності хронічних хвороб чи інвалідності, відношення до вчинених злочинів, а також те, що ОСОБА_5 на диспансерному обліку в наркологічному диспансері та психоневрологічному диспансері не перебуває.

Суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого та зазначає, що дійсно ОСОБА_5 висловлює жаль про вчинене та бажання виправити ситуацію, демонструє готовність понести заслужене покарання, проте розкаяння передбачає ще й дійсне, відверте, а не уявне, визнання своєї провини у вчиненому злочині, осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Матеріали справи не містять доказів, що обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував потерпілим шкоду, завдану злочином.

Під обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, на що вказував прокурор у судовому засіданні, оскільки обвинувачений брав участь у проведенні слідчого експерименту на досудовому слідстві, надавав органам досудового розслідування допомогу у перевірці й уточненні відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, сприяв у проведенні швидкого та повного судового розгляду.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не виявлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки виправлення обвинуваченого з урахуванням тяжкості злочинів, обставин, що мають значення для справи, особи обвинуваченого, є неможливим без ізоляції від суспільства. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

Р І Ш И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.28, ч.2 ст. 186 КК України - у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

За сукупністю злочинів, згідно ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання до покарання за даним вироком приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.03.2020 та визначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

За ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі,

за ч.2 ст. 186 КК України - у виді 4 років позбавлення волі,

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.03.2020 року та визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.

Речовий доказ телевізор Samsung UE32D4003DWXUA, який зберігається у кімнаті речових доказів ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області, повернути власнику ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави втрати на проведення експертиз в сумі 4159, 54 грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Роз`яснити засудженому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1