ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/309/20 Номер провадження 11-кп/814/262/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
представників потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Шишацького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду повернуто прокурору Шишацького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області для усунення недоліків обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000148 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В обвинувальному акті вказано відомості щодо національності, сімейного стану та наявності судимості обвинуваченого, що не передбачено п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Також, у обвинувальному акті відсутні відомості про місце народження потерпілої ОСОБА_10 , що є порушенням п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, викладені неконкретно та містять суперечності, що порушує право обвинуваченого на захист. Зокрема, не зазначено ідентифікуючі ознаки мобільного телефону за допомогою якого потерпіла здійснювала відеозйомку, оскільки як вбачається з обвинувального акта телефонів було декілька та є незрозумілим на заволодіння якого саме телефону був спрямований умисел обвинуваченого. Також не зазначений мотив вчиненого злочину.

Крім цього, обвинувальний акт не містить підпису прокурора, який затвердив обвинувальний акт, що не узгоджується з приписами ч. 3 ст. 291 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Прокурор не погоджується з мотивами повернення обвинувального акту, та вказує, що в ньому зазначено мотив вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме перешкоджання ОСОБА_10 здійснювати відеозйомку в приміщенні кафе «Таверна». Також зазначено ідентифікаційні ознаки мобільного телефону за допомогою якого потерпіла ОСОБА_10 здійснювала відеозйомку на заволодіння яким, був спрямований умисел обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон марки «Samsung»SM-J700 HZDDSEK.
Крім того вказує, що відповідно до п. 9.28.1 та п. 9.28.2 Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 12.02.2019 № 27, всі зазначені елементи підпису наявні на першій сторінці обвинувального акту, а отже обвинувальний акт підписаний прокурором.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_13 , потерпіла ОСОБА_10 та її представники адвокати ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтримали подану державним обвинувачем апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав у ній наведених.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_8 заперечили проти доводів апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Частиною 4 ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а саме не зазначення даних про місце народження потерпілої, мотиву вчиненого злочину, відсутності конкретизації яким саме телефоном потерпіла здійснювала відеозйомку та підпису прокурора, який затверджував обвинувальний акт, є належним чином обґрунтованими та вмотивованими районним судом.

Так, всупереч доводам прокурора, з огляду на викладені вище положення та те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складений старшим слідчим СВ Шишацького ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_14 , він має бути затверджений прокурором (ч. 1 ст. 291 КПК) та ним після цього підписаний (ч. 3 ст. 291 КПК).

Однак, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000148 за ч. 2 ст. 186 КК України відносно ОСОБА_7 хоча і затверджений прокурором Шишацького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про що мається підпис прокурора у правому верхньому куті на першому аркуші обвинувального акту під написом «затверджено», проте в подальшому ним не підписаний, як того вимагають положення ч. 3 ст. 291 КПК України.

Також прокурором в порушення п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України не було зазначено місця народження потерпілої.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості.

Таким чином, при викладенні прокурором обставин вчинення злочину, не зазначення ідентифікуючих характеристик телефона, за допомогою якого потерпіла ОСОБА_10 здійснювала відеозйомку того, що відбувається в приміщенні кафе «Таверна», ускладнює встановлення предмету протиправного посягання, а саме на викрадення якого телефону у обвинуваченого був направлений умисел за допомогою якого потерпіла здійснювала відеозйомку чи іншого телефону.

Крім того, для встановлення наявності конкретного складу кримінального правопорушення (злочину), необхідно встановити усі його елементи, зокрема суб`єктивну сторону.

Так, суб`єктивна сторона злочину являє собою психологічний зміст злочину, його внутрішню (по відношенню до об`єктивної сторони) сторону. Вона нерозривно зв`язана з іншими елементами складу злочину, оскільки в психіці суб`єкта знаходять відображення усі об`єктивні якості злочинного діяння.

До ознак, які утворюють суб`єктивну сторону злочину, відносяться зокрема вина, мотив, мета вчинення злочину, і хоча мотив та мета є факультативними ознаками суб`єктивної сторони злочину, у даному випадку вони вимагають свого встановлення, оскільки однозначно випливають із змісту злочину (ч. 2 ст. 186 КК), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 .

З огляду на викладене, районним судом правильно вказано про те, що зазначені недоліки є істотними та такими, що можуть перешкодити об`єктивному та повному встановленню всіх обставин у справі, позбавить обвинуваченого належного здійснення права на захист, а доводи прокурора з посиланням на Тимчасові інструкції з діловодства в органах прокуратури України, не спростовують вказані висновки суду.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга прокурора є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Шишацького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000148 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4