Справа № 159/2832/20
Провадження № 1-кп/159/347/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000623 від 05 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого приймальником поїздів ВСП «Рівненська дирекція залізничних перевезень», учасника бойових дій в зоні проведення АТО, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , 04 квітня 2020 року, близько 22 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на проїжджій частині, неподалік аптеки «Здорова родина», яка знаходяться в м.Ковелі Волинської області по бульварі Лесі Українки, 20, в ході конфлікту, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, тримаючи в руках заповнену скляну пляшку горілки, ємністю 0,5 л, марки «Хортиця White & Gold», умисно кинув нею в голову останньому, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми з забоєм головного мозку та імпресійним переломом лівої тім`яної кістки, забійної рани лівої тім`яної кістки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст. 121 КК України.
Будучи допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні, показавши, що заподіяв тілесні ушкодження в ході раптово виниклого конфлікту.
У ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 , підтвердив факт нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим 04.04.2020 року у вечірній час. Просить врахувати особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного та не позбавляти волі останнього.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування матеріальної шкоди та часткове відшкодування моральної, те що він є учасником АТО, а до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому не пов`язаному з позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, суд бере до уваги всі обставини по справі, позицію потерпілого, щодо призначення покарання за яким ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності, а також майновий та сімейний стан обвинуваченого.
Суд враховує також те, що обвинувачений ОСОБА_4 має досить молодий вік, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку в психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце роботи, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.

Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.
До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди на суму 100000 грн.
В ході судового розгляду потерпілим зменшена сума до відшкодування,а саме 40000 грн., обвинувачений вказану суму визнав в повному обсязі, сплативши в її погашення 10000 грн. добровільно.
Отже, суд приходить до висновку про задоволення позову по відшкодуванню моральної шкоди в сумі 30000 грн., що підтверджено сторонами кримінального провадження.
Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого, а доля речових доказів вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд,
ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зарахувати у строк відбування покарання час утримання під вартою, з 05 квітня 2020 року по 15 квітня 2020 року включно.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз в загальній сумі 1634,50 ( одна тисяча шістсот тридцять чотири грн. 50 коп.).

Речові докази на які накладено ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2020 року арешт, а саме: пляшку з полімерного матеріалу, коричневого кольору, з етикеткою, на якій зазначено «Львівське світле», ємністю 1,25 л, скляну пляшку білого кольору (порожню), ємністю 0,5 л, з етикеткою, на якій зазначено «Хортиця» White Gold, марлевий тампон з плямами бурого кольору та контрольний марлевий тампон, які знаходяться в камері речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області знищити,як такі що не становлять цінності.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, захисникові, потерпілому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1