Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 695/3424/17
У Х В А Л А

15 грудня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

із участю в судовому розгляді:

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

До Придніпровського районного суду міста Черкаси надійшло кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000922 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на 60 діб. Клопотання мотивує тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, тиску на свідків та потерпілу, продовження злочинної діяльності, шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень, продовжують існувати, обставини щодо забезпечення обвинувачених належної процесуальної і правової поведінки можуть бути лише забезпечені при дії саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою. ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, що є суттєвим елементом при оцінюванні наведених вище ризиків.

Адвокат ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою заперечив та клопотав про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, мотивуючи тим, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Адвокат ОСОБА_5 просив суд змінити запобіжний захід відносно свого підзахисного ОСОБА_8 з тримання під вартою на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки вважає, що на даному етапі розгляду провадження, ризики передбачені ст.177 КПК України перестали існувати.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали думку адвокатів та просили суд змінити міру запобіжного заходу відносно них на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників судового провадження, зокрема прокурора, який клопотав щодо продовження строків запобіжного заходу відносно обвинувачених, адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 які клопотали про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст.20-5 Розділу XІ Перехідних положень КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
Згідно ч.5 ст.20-5 Розділу XІ Перехідних положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Враховуючи норми ч.5 ст.20-5 Розділу XІ Перехідних положень КПК України, головуючий колегії приходить до висновку про необхідність розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 одноособово.
Щодо заявленого прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на 60 діб, головуючий суддя, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частин 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК.
Судом встановлено, що підставою для продовження застосування до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 перебуваючи на волі матимуть можливість впливати на потерпілу, свідків, чим будуть перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, які є достатніми для переконання, що існують підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не зможе запобігти тим ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування, тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження відносно підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.02.2021 року включно.
Керуючись ч.5 ст.20-5 Розділу XІ Перехідних положень КПК України, ст.ст.331,369-372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 лютого 2021 року включно.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 лютого 2021 включно.
Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 лютого 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 7 діб з часу її проголошення.
Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлено і проголошено 18.12.2020 року о 12 год.10 хв.
Головуючий: ОСОБА_1