Справа № 204/1292/20
Провадження № 1-кп/204/699/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження за №0002592 від 27 грудня 2019, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.01.1998 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.140, ч.1 ст.229-6, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 07.05.1999 з Софіївської ВК №45 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

- 25.01.2000 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст. 196-1, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) та призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 19.09.2002 з Солонянської ВК №21 умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 1 день;
- 08.07.2003 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 22.03.2004 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.08.2007 з Солонянської ВК № 21 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;
- 28.03.2008 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений зіспитовим строком на 2 роки;

-16.06.2009 Марганецьким міським судомДніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
-05.07.2012 Нікопольським міськрайоннимсудом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 25.02.2016 з Дніпропетровської ВК № 89 відповідно ухвали Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.02.2016 на підставі ч.5 ст.72 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України

ВСТАНОВИВ:
На початку грудня 2019 року у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_5 маючи злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить раніше йому незнайомому потерпілому ОСОБА_6 , прибув до огородженої металевим парканом території домоволодіння АДРЕСА_3 , визначивши при цьому майно, що знаходилось на огородженій території вказаного домоволодіння, як предмет свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в сховище, ОСОБА_5 , діючи умисно, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, у невстановлений в ході досудового розслідування час на початку грудня 2019 року, шляхом перелізання через паркан, проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 , та, перебуваючи на його території, побачив компресор повітряний побутовий «Ростех моделі КРТ-24», серійний №2012/05 004439, який визначив як предмет свого злочинного посягання, після чого діючи умисно, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, повторно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: компресор повітряний побутовий «Ростех моделі КРТ-24», серійний №2012/05 004439, ринкова вартість якого відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/104-10/1/70 від 30.01.2020, складала 1258,40 гривень.
Після цього ОСОБА_5 з таємно викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1258,40 гривень.
Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_5 , 26.12.2019 приблизно о 23:15, знаходячись біля перехрестя вул.Уральської та вул.Наримській в м.Дніпрі, побачив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_7 , який рухався від перехрестя вул.Робочої та вул.Уральської в м.Дніпрі вниз по вул. Уральській, при цьому у ОСОБА_5 , як у особи, яка раніше вчинила розбій, раптово виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та він визначив майно потерпілого ОСОБА_8 як об`єкт свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, ОСОБА_5 наблизився до потерпілого ОСОБА_7 та наніс останньому не менше двох ударів в обличчя, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 впав на землю та втратив свідомість, отримавши при цьому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №113-е від 13.01.2020, тілесні ушкодження у вигляді:
-двох синців: у правій параорбітальній області з переходом на спинку носа та на проекцію правої гайморової пазухи та в проекції нижньої щелепи ліворуч ближче до підборіддя з частковим переходом в підщелепну область які (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених НаказомМОЗ № 6 від 17.01.1995;
-забійної рани в тім`яній області по центру, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні, на підставі п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступенятяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995.
В подальшому ОСОБА_5 скориставшись тим, що воля потерпілого ОСОБА_7 до вчинення можливого опору подавлена, попередньо застосувавши насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи умисно, з корисливихспонукань та з метою наживи, заволодів чужим майном, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: мобільним телефоном «Nokia 220 Dual Sim White», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №94 від 15.01.2020, складає 327,00 гривень.
Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 327,00 гривень.
Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_5 , в ніч з 27.12.2019 на 28.12.2019 у невстановлений в ході досудового розслідування час, маючи злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить раніше йому незнайомій потерпілій ОСОБА_9 , прибув до території домоволодіння АДРЕСА_4 , визначивши при цьому майно, що знаходилось в приміщенні гаражу на території вказаного домоволодіння як предмет свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_5 , діючи умисно, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, у невстановлений в ході досудового розслідування час в ніч з 27.12.2019 на 28.12.2019, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_4 та наблизився до приміщення гаражу, розташованого на території означеного домоволодіння, після чого шляхом віджиму вікна гаража проник до приміщення вказаного гаражу, та діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, викрав чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме:

- кутову шліфувальну машину марки «DWT» моделі «WS 08-125», ринкова вартість якої відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/75 від 30.01.2020, складала 706,66 гривень;

- лобзик марки «Metabo» моделі «STEB 65 Quick», ринкова вартість якого відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/75 від 30.01.2020, складала 1150,00 гривень;

- орбітальну шліфмашину марки «Hyundai» моделі «О 350», ринкова вартість якої відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/75 від 30.01.2020, складала 768,69 гривень;

- дриль ударну марки «Makita», моделі «HР1620К», ринкова вартість якої відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/75 від 30.01.2020, складала 1082,91 гривень;

- пилку дискову марки «Интерскол» моделі «ДП-190/1600М», ринкова вартість якої відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/75 від 30.01.2020, складала 1833,13 гривень;

- фрезер марки «Vitals Master» моделі «Ev 1216YE», ринкова вартість якого відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/75 від 30.01.2020, складала 1210,97 гривень,

Після цього ОСОБА_5 з таємно викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 6752,36 гривень.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_5 в ніч з 01.01.2020 на 02.01.2020 у невстановлений в ході досудового розслідування час, маючи злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить раніше йому не знайомому потерпілому ОСОБА_10 , прибув до території домоволодіння АДРЕСА_5 , визначивши при цьому майно, що знаходилось в приміщенні гаражу на території вказаного домоволодіння як предмет свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_5 діючи умисно, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, у невстановлений в ході досудового розслідування час в ніч з 01.01.2020 на 02.01.2020, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_5 та наблизився до воріт гаражу, розташованого на території означеного домоволодіння, після чого шляхом злому навісного замка воріт, проник до приміщення вказаного гаражу, та діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_10 , а саме: електричний перфоратор марки «Makita», моделі «HR2470F», ринкова вартість якого відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/72 від 28.01.2020, складала 1490,00 гривень.

Після цього ОСОБА_5 з таємно викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 1490,00 гривень.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_5 в ніч з 04.01.2020 на 05.01.2020 у невстановлений в ході досудового розслідування час, маючи злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить раніше йому не знайомому потерпілому ОСОБА_11 , прибув до території домоволодіння АДРЕСА_6 , визначивши при цьому майно, що знаходилось в приміщенні гаражу на території вказаного домоволодіння, як предмет свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_5 діючи умисно, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, у невстановлений в ході досудового розслідування час в ніч з 04.01.2020 на 05.01.2020, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_6 , та наблизився до воріт гаражу, розташованого на території означеного домоволодіння, після чого шляхом злому замка воріт проник до приміщення вказаного гаражу, та діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_11 , а саме: ручну дискову електричну пилку марки «Протон ПД 185», ринкова вартість якої відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/73 від 29.01.2020, складала 597,50 гривень.

Після цього ОСОБА_5 з таємно викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 597,50 гривень.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_5 в ніч з 07.01.2020 на 08.01.2020, у невстановлений в ході досудового розслідування час, маючи злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, що належить раніше йому незнайомому потерпілому ОСОБА_12 , прибув до території домоволодіння АДРЕСА_7 , визначивши при цьому майно, що знаходилось в приміщенні гаражу на території вказаного домоволодіння як предмет свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_5 діючи умисно, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, у невстановлений в ході досудового розслідування час в ніч з 07.01.2020 на 08.01.2020, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_7 , та наблизився до воріт гаражу, розташованого на території означеного домоволодіння, після чого шляхом віджиму воріт гаража, проник до приміщення вказаного гаражу, та діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_12 , а саме: кутову шліфувальну машину марки «DWT» моделі «WS08-125T» («WS-125T»), ринкова вартість якої відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/71 від 27.01.2020, складала 740,00 гривень.

Після цього ОСОБА_5 з таємно викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 740,00 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, провину не визнав. Пояснив суду, що за даним епізодом визнає час та місце скоєння кримінального правопорушення, а також ту обставину, що він дійсно вчинив неправомірні дії, направлені на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 за обставин, зазначених в обвинувальному акті, не оспорював, що наніс потерпілому удари в обличчя, після яких потерпілий впав на землю, не оспорював спричинені ОСОБА_7 тілесні ушкодження, зазначені в обвинувальному акті, після чого, підтвердив, що дійсно заволодів мобільним телефоном потерпілого. Разом з тим, не погодився з кваліфікацією своїх дій за ч.2 ст.187 КК України. Свою позицію пояснив тим, що місце, де відбувались події, було достатньо освітлено, та він бачив, що після падіння на землю ОСОБА_7 свідомість не втрачав, та видавав звуки, схожі на мукання. Вважає, що його дії за цим епізодом слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України. Перед ОСОБА_7 у судовому засіданні вибачився. Крім того зазначив, що до обрання запобіжного заходу неофіційно працював вантажником на ПП «Фермер». Також показав, що до зазначених подій потерпілого ОСОБА_7 не знав. Позов потерпілої ОСОБА_9 визнав у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_13 позицію свого підзахисного підтримав в частині необхідності перекваліфікації його дій за епізодом з потерпілим ОСОБА_7 на ч.2 ст.186 КК України, оскільки відсутність у потерпілого струсу мозку свідчить про неможливість втрати свідомості.
Від потерпілої ОСОБА_9 надійшла заява, в якій вона просить суд слухати провадження за її відсутності, не заперечує проти застосування ч.3 ст.349 КПК України, просить призначити покарання на розсуд суду. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 надійшли заяви, в яких вони просять суд слухати провадження за їх відсутності, матеріальних претензій не мають, цивільний позов заявляти не будуть, просять призначити покарання на розсуд суду.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.3 ст.185 КК України, а саме за епізодами відносно потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд, допитавши обвинуваченого, за цими епізодами дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, довідки та звіти про витрати на проведення експертиз, постанови щодо речових доказів та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеним, що за епізодом з потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в сховище, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, суд вважає доведеним, що за епізодами з потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України.

За епізодом з потерпілим ОСОБА_7 за ч.2 ст.187 КК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого в частині невизнання кваліфікації, а також позиції інших учасників процесу, встановив повний порядок дослідження доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що 26.12.2019 він разом з друзями після роботи зайшов у парк «Зелений Гай». Приблизно о 00:00 він пішов додому. По дорозі повернув на вул.Наримську та почув голос, до нього підійшов раніше йому невідомий чоловік, який є обвинуваченим ОСОБА_15 та попросив цигарку. Він йому дав цигарку та пішов далі. Пройшовши декілька метрів ОСОБА_5 його знову покликав, він повернувся та ОСОБА_15 наніс йому два удари в обличчя, після чого він впав та втратив свідомість. Що було далі він не пам`ятає. Коли він отямився в кишені не було гаманця, в якому знаходилось 100 грн та мобільного телефону. Потім він пішов до друга, який викликав швидку. Швидка його привезла до лікарні, що він казав лікарям не пам`ятає. Зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, прийняв його вибачення та просив призначити мінімальне покарання. В подальшому подав заяву, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 показала суду, що вона працює лікарем в швидкій допомозі. 26.12.2019 отримали виклик на вул.Робочу. Викликали співробітники АЗС «АВІАС». Прибувши на місце знайшли потерпілого, яким виявився ОСОБА_7 , на протилежному боці від заправки. Хворий знаходився в свідомості, перебував в стані алкогольного сп`яніння, у нього була травма голови, а саме рана, з якої текла кров. Вони зупинили кров та госпіталізували його до лікарні №16 з попереднім діагнозом «струс мозку, ЧМТ». Спочатку потерпілий сказав, що впав, потім пояснив, що його вдарили по голові, чи повідомляв, що в нього відсутній мобільний телефон не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 показав суду, що він працює лікарем. В грудні 2019, точної дати він не пам`ятає, в лікарню був доставлений пацієнт ОСОБА_7 з забійною раною голови. Він його оглянув, у нього була рана на волосистій частині голови. Потім його оглянув хірург, наклав шви та ОСОБА_7 самостійно покинув лікарню. Чи знаходився ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння він не знає, запаху алкоголю не було. Зазначив, що струсу мозку у потерпілого не було.

Від допиту свідка ОСОБА_18 та ОСОБА_19 учасники процесу відмовились, у зв`язку з чим його допит було судом виключено з обсягу доказів, що підлягають дослідженню, тому вказаний свідок в судовому засіданні не допитувався.

Вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.187 КК України, підтверджується також наступними письмовими доказами, дослідженими судом у судовому засіданні:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 27.12.2019, з якого вбачається, що ОСОБА_7 26.12.2019 приблизно о 23:30 знаходився за адресою: м.Дніпро, вул.Робоча, поблизу буд.23, де невідома йому особа відкрито заволоділа його майном (арк.13 т.1 кримінального провадження);

-протоколом огляду місця події від 27.12.2019 з фототаблицею, з якого вбачається, що слідчим Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих було проведено огляд. Місцем огляду є ділянка місцевості, що являє собою не асфальтове покриття та розташована за адресою: м.Дніпро, вул.Робоча, біля буд.23. В ході огляду ділянки було встановлено, що поруч із ділянкою знаходиться проїжджа частина, яка огороджена парканом. Навпроти будинку наявне ґрунтове покриття із деревами на ньому. Обстановка місцевості не порушена. Під час огляду предметів виявлено та вилучено не було (арк.15-18 т.1 кримінального провадження);

-протоколом огляду місця події від 10.01.2020 з фототаблицею, з якого вбачається, що слідчим СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих, за участю свідка було проведено огляд. Місцем проведення огляду є службовий кабінет №102 СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, де біля столу №2 (з лівої сторони від входу) знаходиться свідок ОСОБА_19 , який в присутності двох понятих, на запитання слідчого «чи є у нього при собі речі, які він хоче добровільно видати?» відповів стверджено. Після чого, в присутності двох понятих, з правої нижньої зовнішньої кишені куртки темно-синього кольору добровільно видав мобільний телефон марки «NOKIA 220 Dual sim White», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , при подальшому огляді якого встановлено, що на корпусі телефону наявна тріщина, маються виражені потертості від використання, а також задня панель білого кольору має тріщину. Також ОСОБА_19 пояснив, що вищевказаний телефон до дому приніс 27.12.2019 приблизно о 01:00 його товариш ОСОБА_20 , який на той момент мешкав за адресою його мешкання. Вищевказаний телефон у ОСОБА_19 було вилучено в присутності понятих та поміщено до поліетиленового файлу (арк.31-35 т.1 кримінального провадження);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.01.2020, з якого вбачається, що за участі потерпілого ОСОБА_7 , в присутності понятих було проведено пред`явлення особи для впізнання. Перед пред`явленням особи для впізнання у ОСОБА_7 попередньо з`ясовано, чи може він впізнати особу, опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких він бачив цю особу. На що ОСОБА_7 відповів, що може впізнати невідомого йому раніше чоловіка, який 26.12.2019 приблизно о 23:30, біля буд.23 по вул.Робоча у м.Дніпро, наніс тілесні ушкодження шляхом нанесення двох ударів кулаками рук в обличчя, а саме один удар в область нижньої щелепи зліва та один удар в область правого ока. На запитання слідчого, чи впізнає він серед пред`явлених йому осіб, особу яка 26.12.2019 приблизно о 23:30, біля буд.23 по вул.Робоча в м.Дніпрі, нанесла йому тілесні ушкодження, потерпілий ОСОБА_7 заявив, що під №3 він впізнає чоловіка, який 26.12.2019 приблизно о 23:30, біля буд.23 по вул.Робоча в м.Дніпрі, наніс йому тілесні ушкодження, шляхом нанесення двох ударів кулаками рук в обличчя, а саме: один удар в область нижньої щелепи зліва та один удар в область правого ока, після яких він втратив рівновагу та впав на землю, після чого відкрито заволодів його майном, а саме мобільним телефоном марки «NOKIA 220 Dual Sim» білого кольору, в середині якого знаходилась сім картка мобільного оператору зв`язку Водафон, яка не має для потерпілого матеріальної цінності, гаманцем з грошовими коштами в розмірі 100 грн гаманець немає для потерпілого матеріальної цінності), карта банку червоного кольору з прізвищем та ініціалами потерпілого, а також два ключі від котельні та один ключ від квартири (які також не мають для потерпілого матеріальної цінності). ОСОБА_7 впізнав особу за формою та овалом обличчя, розрізом та посадкою очей, формою носа, підборіддям, також впізнав бо добре розгледів обличчя нападника під час того як давав останньому цигарку за його проханням. Впізнаною особою є ОСОБА_5 (арк.36-38 т.1 кримінального провадження);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 10.01.2020 з фототаблицею, з якого вбачається, що слідчим СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих, за участі потерпілого ОСОБА_7 , було пред`явлено речі для впізнання. Перед пред`явленням речей для впізнання у потерпілого ОСОБА_7 попередньо з`ясовано, чи може він впізнати річ, опитано про ознаки цих речей, а також про обставини, за яких він бачив ці речі. На що потерпілий повідомив, що він зможе впізнати свій мобільний телефон, який 26.12.2019 приблизно о 23:30 в нього був відкрито викрадений невідомим йому раніше чоловіком. Потерпілий ОСОБА_7 заявив, що під №3 мобільний телефон «NOKIA 220 Dual sim», білого кольору, який був у нього відкрито викрадений 26.12.2019 приблизно о 23:30 біля буд.23 по вул.Робоча в м.Дніпрі. ОСОБА_7 пояснив, що впізнає мобільний телефон марки «NOKIA 220 Dual sim», білого кольору, який був у нього відкрито викрадений за характерними ознаками, а саме: тріщина на екрані зліва, тріщина на задній кришці телефону в правому верхньому куті ззаду та потертості верхнього ряду клавіш. Під час ввімкнення мобільного телефону потерпілим було встановлено, що налаштування мобільного телефону було скинуто до заводських налаштувань, у зв`язку з чим вся його інформація, а саме контакти, фото, повідомлення, була видалена. Мобільний телефон «NOKIA 220 Dual sim», білого кольору після впізнання потерпілим було знову поміщено до прозорого поліетиленового файлу формату А4, який в свою чергу було опечатано біркою із зазначеним підписів потерпілого та понятих (арк.41-45 т.1 кримінального провадження);

-копією карти виїзду швидкої допомоги №1519 від 26.12.2019 з якого вбачається, що 26.12.2019 був виклик по АДРЕСА_8 , травма голови у чоловіка ОСОБА_7 , якого в подальшому було доставлено до лікарні №16 (арк.58 т.1 кримінального провадження);

-копією карти виклику швидкої допомоги, з якого вбачається, що 26.12.2019 о 23:19 було отримано виклик за адресою: АДРЕСА_8 , автозаправка, що у чоловіка травма голови, кровотеча (арк.59 т.1 кримінального провадження);

-висновком експерта №113е від 13.01.2020, відповідно до якого за даними медичної документації та при огляді у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани в тім`яній області по центру; двох синців: у правій параорбітальній області з переходом на спинку носу та на проекцію правої гайморової пазухи та в проекції нижньої щелепи ліворуч ближче до підборіддя з частковим переходом в підщелепну область. Виявлені у нього тілесні ушкодження на голові та обличчі, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), частина з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область голови та обличчя.За своїм характером виявлене у нього тілесне ушкодження у вигляді: забійної рани в тім`яній області по центру - відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.Виявлені тілесні ушкодження. у вигляді: двох синців: у правій параорбітальній області з переходом на спинку носу та на проекцію правої гайморової пазухи та в проекції нижньої щелепи ліворуч ближче до підборіддя з частковим переходом в підщелепну область (як кожне окремо) відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації,можливо вказати, що вони отримані незадовго до звернення за медичною допомогою 16 МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий в постанові.Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень (розташуванням їх по різним анатомічним лініям та поверхням), можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення падінні з висоти власного зросту, як з наданим тілу прискоренням так і без нього.Встановлення обставин отримання тілесних ушкоджень (власноруч або іншою особою) не входить до компетенції судово-медичного експерта, а є прерогативою судово-слідчих органів, можливо лише вказати, що виявлені у нього тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках доступних для нанесення власною рукою (арк.92-94 т.1 кримінального провадження);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26.02.2020, з якого вбачається, що старший слідчий СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих, за участі потерпілого та статиста було проведено слідчий експеримент. Для проведення слідчого експерименту учасники зібрались на перехресті вул.Уральська та вул.Новокримська у м.Дніпрі. На пропозицію слідчого потерпілому ОСОБА_7 на місці показати та відтворити обстановку вчинення кримінального правопорушення, останній відповів згодою. В ході проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_7 вказав, що 26.12.2019 приблизно о 23:15, він йшов з парку «Зелений Гай» додому, на пр.Івана Мазепи у м.Дніпрі. До перехрестя вул.Наримської та вул.Уральської у м.Дніпрі він підійшов з боку вул.Робочої (по вул.Уральській) та після цього звернув на вул.Наримську. На вказаному перехресті до нього підійшов раніше незнайомий чоловік та попросив сигарету. При цьому потерпілий вказав, що чоловік підійшов до нього з лівого боку та знаходився на відстані витягнутої руки, при цьому потерпілий розташував статиста у вказаному положенні. Потерпілий вказав, що вказане місце було недостатньо освітлене, проте він запам`ятав зовнішність чоловіка, який до нього підходив. Також слідчим експериментом встановлено, що на місці події наявний ліхтар вуличного освітлення. В подальшому потерпілий вказав, що він та невідомий чоловік знаходились у положенні обличчя до обличчя, на відстані витягнутої руки, при цьому потерпілий розташував статиста у вказаному положенні. Після цього потерпілий вказав, що чоловік наніс йому удар в область щелепи ліворуч обличчя потерпілого, продемонструвавши цей удар за допомогою статиста. Після удару потерпілий впав на спину, вдарився задньою частиною голови об асфальт, внаслідок чого втратив свідомість. Коли потерпілий прийшов до тями чоловік знаходився над ним з правого боку та своєю рукою він лазив у нього в лівій внутрішній кишені куртки, в якій знаходився телефон та гаманець. Потерпілий бачив, як чоловік дістав телефон та гаманець, після чого пішов у невідомому напрямку (арк.109-112 т.1 кримінального провадження);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26.02.2020, з якого вбачається, що старший слідчий СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих, за участі підозрюваного, захисника та статиста було проведено слідчий експеримент. Для проведення слідчого експерименту учасники зібрались на відкритій ділянці місцевості, на перехресті вул.Уральська та вул.Новокримська у м.Дніпрі. На пропозицію слідчого підозрюваному ОСОБА_5 на місці відтворити обстановку вчинення кримінального правопорушення, останній відповів згодою. В ході проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що в день вчинення кримінального правопорушення, потерпілий проходив у вказаному місці та він спросив у нього закурити. Після цього ОСОБА_5 пішов до ларька, який розташований неподалік, та купив сигарет. Коли він повернувся назад, потерпілий знаходився у цьому ж місці, при цьому останній відкрив пачку цигарок. ОСОБА_5 знову підійшов до потерпілого та знову попросив у нього закурити, на що потерпілий відповів йому у грубій формі та він вдарив потерпілого, внаслідок чого потерпілий впав та розбив голову, при цьому свідомість потерпілий не втрачав. В подальшому, на прохання слідчого ОСОБА_21 розташував статиста в положенні, в якому знаходився потерпілий, а саме обличчям один до одного, на відстані витягнутої руки. Також ОСОБА_21 вказав, що він наніс удар кулаком правої руки в область обличчя ліворуч, та вказав, що після удару потерпілий впав на спину. В подальшому на пропозицію слідчого, ОСОБА_21 розташував статиста на асфальті, у положенні лежачи на спині, та вказав, що коли потерпілий був у вказаному положенні, із лівої внутрішньої кишені потерпілого він дістав мобільний телефон, який в подальшому залишив своєму знайомому ОСОБА_22 викраденим телефоном ОСОБА_5 зник. (арк.114-117 т.1 кримінального провадження).

З урахуванням позицій учасників процесу, огляд речових доказів у судовому засіданні та перегляд інших додатків до протоколів (зокрема, компактдисків на арк.112,117 т.1 кримінального провадження) не ввійшли в обсяг доказів, що підлягають дослідженню, тому речові докази судом не оглядались, інші додатки до протоколів не переглядались.
Інші документи з матеріалів провадження (постанови слідчих, супровідні листи, листи та інші), не дозволяють суду встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема, не підтверджують і не спростовують винуватість обвинуваченого ОСОБА_15 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Надаючи оцінку доказам щодо винуватості ОСОБА_5 саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, суд приходить до наступних висновків.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_15 зводиться до того, що він не заперечує того факту, що він вдарив потерпілого ОСОБА_7 , після чого той впав, не заперечує факту спричинення йому тілесних ушкоджень, зазначених в обвинувальному акті та експертизі, а також заволодіння мобільним телефоном та гаманцем потерпілого. Обвинуваченим оспорюється втрата ОСОБА_7 свідомості після падіння на землю, що, на його думку, вказує на необхідність перекваліфікувати його дії на ст.186 КК України.

За загальним визначенням розбій, як злочин проти власності - це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій відноситься до усічених складів злочину, вважається завершеним з моменту вчинення самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт - право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, - життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Наявність додаткового безпосереднього об`єкту дає підстави для розмежування складів злочину - розбою та грабежу. Однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність, раптовість, небезпечність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу. При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, але й сам спосіб дії винних осіб.
При цьому, під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слід розуміти заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння (насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, здушення шиї, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо).

Факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому не заперечувався обвинуваченим, був підтверджений показаннями потерпілого під час судового розгляду, крім того, знаходить своє підтвердження у висновку експерта №113е від 13.01.2020, у показаннях свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які оглядали потерпілого через короткий час після подій, зазначених в обвинувальному акті. Факт того, що ОСОБА_15 заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувався ніким із учасників процесу та повністю знайшов своє підтвердження з досліджених судом письмових доказах (зокрема, протоколах слідчих експериментів, протоколу впізнання).

Оцінюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого саме як розбою, суд виходить з того, що обвинувачений вчинив напад на ОСОБА_7 неочікувано для останнього, вдарив потерпілого, від чого той впав на землю, втративши свідомість. Саме в результаті неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 була спричинена низка тілесних ушкоджень,при цьому, з дослідженого судом висновку експерту №113е від 13.01.2020 зокрема вбачається, що за своїм характером виявлене у нього тілесне ушкодження у вигляді: забійної рани в тім`яній області по центру - відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Наявність такого тілесного ушкодження , характерне за ознакою короткочасності розладу здоров`я тривалістю понад 6, але не більш ніж три тижні (21 день), незалежно від втрати свідомості людиною, вже є ознакою саме розбою. Агресивність, раптовість, небезпечність й спрямованість дій обвинуваченого саме на подолання опору по відношенню до потерпілого, який зазнав нападу, в даному випадку також відрізняє розбій від грабежу. В даному випадку наслідком нападу із застосуванням насильства було саме фактичне подавлення волі потерпілого ОСОБА_7 , який не міг чинити опір ОСОБА_5 , коли той заволодів належним йому майном.
До аналогічних висновків в частині розмежування розбою та грабежу прийшов Верховний Суд в постанові від 28.03.2019 у справі №753/2814/15-к.
При цьому, втрата свідомості потерпілим є лише додатковою властивістю фізичного насильства, небезпечного для життя в момент його заподіяння, та не впливає на загальну кваліфікацію дій обвинуваченого як розбою. Оцінюючи обставину втрати свідомості потерпілим після неправомірних дій обвинуваченого за даним епізодом, суд приходить до наступних висновків.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав суду, що після нанесення обвинуваченим йому ударів, він впав та втратив свідомість. Такі показання потерпілого повністю підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту від 26.02.2020, з якого вбачається, що після того, як невідомий чоловік наніс потерпілому ОСОБА_7 удар кулаком правої руки в область щелепи ліворуч, потерпілий впав на спину, вдарився задньою частиною голови об асфальт, внаслідок чого втратив свідомість. Безпосередні свідки зазначеної події відсутні. Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 оглядали ОСОБА_7 через деякий час коли той прибував при тямі, вказали на наявність в нього тілесних ушкоджень, зокрема, травми голови.

Разом з тим, ставити під сумнів покази потерпілого ОСОБА_7 в частині втрати ним свідомості після насильницьких дій обвинуваченого, у суду немає підстав, оскільки покази ОСОБА_7 є чіткими, послідовними та повністю узгоджуються з протоколом проведення слідчого експерименту від 26.02.2020. Крім того, свої показання потерпілий ОСОБА_7 давав у судовому засіданні під присягою та будучи попереджений судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Також судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 до подій, зазначених в обвинувальному акті за даним епізодом, один одного не знали, що свідчить про відсутність об`єктивних підстав для обмови обвинуваченого потерпілим. Разом з тим, суд відкидає показання обвинуваченого в частині не втрати свідомості потерпілим, оскільки такі показання обвинуваченого нічим не підтверджені, та, на переконання суду, є позицією захисту з метою ухилення від більш суворого покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.187 КК України порівняно з ч.2 ст.186 КК України.

Таким чином, всебічно, повно та неупереджено дослідивши обставини кримінального провадження, оцінивши докази з точку зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку,суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 за епізодом з потерпілим ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій, кваліфікуються за ч.2 ст.187 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий (у тому числі за крадіжки, грабіжі та розбої), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працював без офіційного працевлаштування.

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття за епізодами за ст.185 КК України та ту обставину, що він у судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_7 (на що останій його вибачив).

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі, а за санкцією ч.2 ст.187 КК України - у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують покарання останньому. Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України, судом не встановлено.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_23 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 6752 грн. 36 коп., суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою.

Матеріальну шкоду позивач ОСОБА_23 обґрунтовувала тим, що 08.01.2020 нею було виявлено факт викрадення майна (електроінструментів) з підсобного приміщення на території домоволодіння за місцем мешкання. Кримінальним правопорушенням їй спричинено матеріальну шкоду на суму 6752,36 грн, викрадене майно їй не повернуто, матеріальну шкоду не відшкодовано.

Зазначені позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_23 матеріальної шкоди у сумі 6752 грн. 36 коп., суд задовольняє.

Згідно зі звітом про фактичні затрати на проведення експертизи №94 витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 150 грн. 00 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Згідно з довідками НДЕКЦ МВС України, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають, а саме: за проведення експертизи №19/104-10/1/70 628 грн 04 коп; за проведення експертизи №19/104-7/2/123 942 грн 06 коп; за проведення експертизи №19/104-10/1/75 - 1256 грн 08 коп; за проведення експертизи №19/104-7/3/108 - 1256 грн 08 коп; за проведення експертизи №19/104-10/1/73- 628 грн 04 коп; за проведення експертизи №19/104-7/3/109 - 1256 грн 08 коп; за проведення експертизи №19/104-10/1/72- 628 грн 04 коп; за проведення експертизи №19/104-7/3/110 - 1256 грн 08 коп; за проведення експертизи №19/104-10/1/71- 628 грн 04 коп, та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 10.01.2020, а саме: диск DVD-R Sony, білого кольору з відеозаписом «S1340001» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 14.01.2020, а саме: мобільний телефон «Nokia 220 Dual Sim White», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику ОСОБА_7 .

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 24.02.2020, а саме: компресор «Ростех КРТ-24», який відповідно до розписки про відповідальне зберігання переданий ОСОБА_6 вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 20.02.2020, а саме: ручну дискову електричну пилку марки «Протон ПД 185», яка відповідно до розписки про відповідальне зберігання передана ОСОБА_11 вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 21.02.2020, а саме: електричний перфоратор марки «Makita», моделі «HR2470F», який відповідно до розписки про відповідальне зберігання передана ОСОБА_10 вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 20.02.2020, а саме: електричний перфоратор марки «DWT», моделі «WS-125T», який відповідно до розписки про відповідальне зберігання передана ОСОБА_12 вважати повернутим за належністю.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14.01.2020 накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 10.01.2020 при проведенні огляду, а саме: мобільний телефон «Nokia 220 Dual Sim White», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_7 .
Оскільки з винесенням вироку суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна та вважає за необхідне накладений арешт на вищезазначене майно скасувати.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін. Строк відбування покарання рахувати з 13.01.2020 (дати початку попереднього ув`язнення).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.187 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначити остаточне покарання у вигляді 7 (семи)роківпозбавлення волі із конфіскацією майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбування покарання рахувати з 13 січня 2020 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_9 6752 (шість тисяч сімсот п`ятдесят дві) гривні 36 (тридцять шість) копійок на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно зі звітом про фактичні затрати на проведення експертизи №94 витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 150 грн. 00 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Згідно з довідками НДЕКЦ МВС України, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають, а саме: за проведення експертизи №19/104-10/1/70 628 грн 04 коп; за проведення експертизи №19/104-7/2/123 942 грн 06 коп; за проведення експертизи №19/104-10/1/75 - 1256 грн 08 коп; за проведення експертизи №19/104-7/3/108 - 1256 грн 08 коп; за проведення експертизи №19/104-10/1/73- 628 грн 04 коп; за проведення експертизи №19/104-7/3/109 - 1256 грн 08 коп; за проведення експертизи №19/104-10/1/72- 628 грн 04 коп; за проведення експертизи №19/104-7/3/110 - 1256 грн 08 коп; за проведення експертизи №19/104-10/1/71- 628 грн 04 коп, та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 10.01.2020, а саме: диск DVD-R Sony, білого кольору з відеозаписом «S1340001» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 14.01.2020, а саме: мобільний телефон «Nokia 220 Dual Sim White», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику ОСОБА_7 .
Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 24.02.2020, а саме: компресор «Ростех КРТ-24», який відповідно до розписки про відповідальне зберігання переданий ОСОБА_6 вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 20.02.2020, а саме: ручну дискову електричну пилку марки «Протон ПД 185», яка відповідно до розписки про відповідальне зберігання передана ОСОБА_11 вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 21.02.2020, а саме: електричний перфоратор марки «Makita», моделі «HR2470F», який відповідно до розписки про відповідальне зберігання передана ОСОБА_10 вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 20.02.2020, а саме: електричний перфоратор марки «DWT», моделі «WS-125T», який відповідно до розписки про відповідальне зберігання передана ОСОБА_12 вважати повернутим за належністю.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14.01.2020 на майно, виявлене та вилучене 10.01.2020 при проведенні огляду, а саме: мобільний телефон «Nokia 220 Dual Sim White», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_7 .
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1