Справа № 463/3115/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1128/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2020 року про відмову в задоволенні скарги,

з участю скаржника ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2020 року відмовлено задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинені кримінальні правопорушення за його заявами від 20.11.2019 року, 02.03.2020 року та 31.03.2020 року.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема зазначив, що системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про вчинене кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Аналіз обставин справи свідчить про те, що скаржником недоведено мотивованості подачі такої скарги та формально зазначено про невиконання слідчим ст.214 КПК України, оскільки в поданих ним заявах не зазначено об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення діянь, які мають ознаки кримінального правопорушення. У зв`язку з вищенаведеним суд у скарзі відмовив.
На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2020 року, оскільки таку він отримав 25.09.2020 р., оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, оскільки вказаним слідчим суддею при розгляді скарги не були жодним чином враховані поважні причини неприбуття особи на виклик, зокрема карантинні заходи, утримання батька інваліда. Апелянт вважає, що в заявах чітко вказано достатні відомості, як це передбачено ст. 214 КПК України.
Заслухавши доповідача, виступ ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні слід відмовити виходячи з наступного.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Зі змісту скарги ОСОБА_7 вбачається, що останній звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинені кримінальні правопорушення за його заявами від 20.11.2019 року, 02.03.2020 року та 31.03.2020 року.
За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 , який відбувся відповідно до вимог ст.306 КПК України, слідчим суддею постановлено ухвалу про відмову у задоволенні скарги. Таке рішення, на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам справи, є належним чином обґрунтованим та вмотивованим з дотриманням положень ст.370 КПК України, в такому з посиланням на норми кримінального процесуального закону, практику Європейського суду з прав людини, інших міжнародних документів та матеріали кримінального провадження слідчим суддею зроблено вірний висновок.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що скаржником не доведено мотивованості подачі такої скарги та формально зазначено про невиконання слідчим ст.214 КПК України, оскільки в поданих ним заявах не зазначено об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення діянь, які мають ознаки кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Враховуючи, що апелянт у поданій апеляційній скарзі не наводить спростування висновків слідчого судді, зроблених в оскаржуваній ухвалі, а лише безпідставно вказує про незаконність та необґрунтованість такої, а також формально вказує про те, що в заявах чітко вказано достатні відомості, як це передбачено ст. 214 КПК України, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 немає.
В ході апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Враховуючи підстави пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає за необхідне поновити такий, оскільки в суді першої інстанції скаргу було розглянуто у відсутності скаржника, копію оскаржуваної ухвали він отримав лише 25 вересня 2020 р.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2020 року про відмову в задоволенні скарги залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4