УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/13064/20
Провадження№ 1-кс/712/45/21

14 січня 2021 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову дізнавача старшого інспектора сектору дізнання Черкаського ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 29 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000482 від 30.01.2020року,

В С Т А Н О В И В:

28.12.2020 адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження № 0000482.
В обґрунтування скарги посилається на те, що дізнавачем - старшим інспектором сектору дізнання Черкаського відділу поліції в Черкаській області ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000482 від 30.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, своєю постановою від 29.09.2020 прийнято рішення про закриття зазначеного кримінального провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
Вказану постанову вважає незаконною, винесеною за неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків дізнавача, викладених у постанові, фактичним обставинам кримінального провадження, а також за істотного порушення вимог кримінального процесуального закону
При винесенні постанови, дізнавачем зазначено недостовірні відомості, а саме те, що неможливо допитати заявницю, однак вона була допитана в якості потерпілої, був проведений слідчий експеримент, а також долучено довідку до матеріалів кримінального провадження про отримання тілесних ушкоджень. Також, по справі допитувався охоронець ОСОБА_4 , який підтвердив факт отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень від ОСОБА_6 .
Разом із тим, по справі не допитано всіх очевидців даних подій, зокрема адвоката ОСОБА_4 , та про якого останньою заявлялося під час її допиту.
По справі так і не призначено судово-медичної експертизи щодо отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , та на підтвердження чого, не витребувано даних з відповідної лікарні.
Не здійснено перехресного допиту між потерпілою та особою, яка наносила їй тілесні ушкодження.
Упродовж проведення досудового розслідування, на неодноразові звернення представника ОСОБА_4 , можливості з ознайомленням матеріалів досудового розслідування не надавалося.
Резолютивна частина постанови дізнавача не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, про яких слідчим не зазначено.
За таких обставин, вважає, що дізнавач не забезпечив ефективного розслідування у даному кримінальному провадженні. Проведене ним досудове слідство не було ретельним, безстороннім і сумлінним. Дізнавач допустив порушення процесуальних норм та проведення досудового розслідування на вкрай непрофесійному рівні призвело до неповноти досудового слідства.
Просить суд скасувати постанову дізнавача старшого інспектора сектору дізнання Черкаського ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 29 вересня 2020 про закриття кримінального провадження №0000482 від 30.01.2020.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задоволити.
Прокурор ОСОБА_7 не заперечував по суті скарги. Вказував, що прокурором надавались вказівки слідчому щодо проведення ряду слідчих дій у кримінальному провадженні, у тому числі призначення судово-медичної експертизи, які були слідчим залишені без виконання.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000482 від 30.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
29 вересня 2020 дізнавачем старшим інспектором сектору дізнання Черкаського ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000482 від 30.01.2020 за заявою ОСОБА_4 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, аналізуючи подану заявником скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження враховує наступне.

Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадженняє захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що слідчим закрито кримінальне провадження на підставі 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 29.09.2020 не вмотивована належним чином, оскільки в її обґрунтування слідчим покладено те, що формально у діях ОСОБА_8 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) , але за малозначністю діяння не становить суспільної небезпеки.
Разом з тим, в ході слідства не проводилась судолво-медична експертиза, хоча згідно частини другої статті 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурором дійсно надавались вказівки слідчому щодо призначення судово-медичної експертизи, які залишені без виконання.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що в ході судового розслідування не повно з`ясовані обставини кримінального провадження, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0000482 від 30.01.2020 підлягає скасуванню як винесена передчасно.

При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
Слідчий суддя вважає, що скаржником не порушено строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, оскільки про існування зазначеної постанови оскільки дана постанова отримана скаржником 18.12.2020, а до суду скаржник з даною скаргою звернувся 28.12.2020 року, тобто в межах строку.
Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 369 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову дізнавача старшого інспектора сектору дізнання Черкаського ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 29 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000482 від 30.01.2020року скасувати та відновити досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошений 19 січня 2021 року о 12 год. 40 хв.