Справа № 646/6738/20
№ провадження 1-кп/646/901/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2020 м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001431 від 02.09.2020 відносно обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколове, Зміївського району, Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення- кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 30.08.2020, приблизно о 12:30, перебуваючи у приміщенні кафе, розташованого на території залізничної станції Харків - Левада по пр. Гагаріна, 20 у м. Харкові, діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність свого діяння, у ході сварки з раніше йому незнайомим ОСОБА_5 , підійшов до сидячого на стільці останнього, та наніс йому удар кулаком правої руки в область лоба та носа, після чого одразу наніс другий удар кулаком лівої руки в область верхньої губи, від чого ОСОБА_5 впав на підлогу спиною вниз.
В результаті вказаних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців в лобній ділянці справа, в правій параорбітальній ділянці з переходом на правий скат носа, на слизовій оболонці верхньої губи та садно на тлі синця в ділянці верхньої губи на всій поверхні, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 30.08.2020, приблизно о 12:33, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні кафе, розташованого на території залізничної станції Харків - Левада по пр. Гагаріна, 20 у м. Харкові, діючи умисно, повторно, після нанесення у ході конфлікту вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , від яких останній впав на підлогу, в результаті чого із сумки, яка знаходилась при ОСОБА_5 випав мобільний телефон ТМ «Nokia 1280» з грошовими коштами у сумі 260 грн., реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з корисливою метою, відкрито викрав вказаний мобільний телефон, вартістю 261 грн. 00 коп. та зазначені грошові кошти, після чого місце вчинення злочину разом з викраденим майном покинув, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 521 грн. 00 коп.
Потерпілий ОСОБА_5 надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.
На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження та ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 надав наступні свідчення: 30.08.2020, приблизно о 12:30, перебуваючи у приміщенні кафе, розташованого на території залізничної станції Харків - Левада на грунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході сварки з раніше йому незнайомим ОСОБА_5 , підійшов до сидячого на стільці останнього, та наніс йому удар кулаком правої руки в область лоба та носа, кулаком лівої руки в область верхньої губи, від чого ОСОБА_5 впав на підлогу спиною вниз.Крім того, після цього у потерпілого випав мобільний телефон ТМ «Nokia 1280» з грошовими коштами у сумі 260 грн., який він забрав та після чого покинув зазначене кафе, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження та ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Соколове, Зміївського району, Харківської області, українець, громадянин України, неодружений, не працюючий, з середньою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно характеристики ГО «Друге життя» характеризується позитивно та проходить курс соціальної реабілітації, на обліку у лікаря- нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше перебував на обліку у лікаря нарколога з 2009 року по 2011 року, раніше судимий.
Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальний проступок та тяжкий злочин.
Відповідно до досудової доповіді старшого інспектора Лозівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_7 від 16.12.2020 року, оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як висока та оцінка небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб має високий рівень. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний може становити дуже високу небезпеку для суспільства.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17 09 2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому- щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, думку сторони обвинувачення, враховуючи, що обвинувачений неодноразово судимий та вчинив кримінальні правопорушення через 15 днів після звільнення з місць позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання за ч. 1 ст. 125 КК України в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді громадських робіт та за ч. 2 ст. 186 КК України в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді позбавлення волі та остаточно призначити покарання з врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України.
Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень
Цивільний позов не заявлено.
Скасувати арешт накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.09.2020 року
Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України та ч.2 ст. 186 КК України, та призначити покарання:
-за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у вигляді 100 годин громадських робіт
-за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у вигляді 4( чотирьох) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України з урахуванням вимог п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років 6 ( місяців) позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін до набранням вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня фактичного звернення вироку до виконання.
Стягнути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи у кримінальному провадженні № 6/2064СЕ-20 від 11.09.2020 року в розмірі 653, 80 грн.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.09.2020 на мобільний телефон ТМ «Nokia model 1280» imei НОМЕР_1 , чорно- сірого кольору.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме:
-мобільний телефон ТМ «Nokia model 1280» imei НОМЕР_1 , чорно- сірого кольору вважати повернутим ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1