Справа № 158/2860/20
Провадження № 1-кс/0158/791/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» листопада 2020 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю т.в.о. начальника СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000678 від 21.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя,-

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000678 від 21.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, мотивуючи клопотання тим, що 20.11.2020р., близько 23 год. 01 хв. на автомобільній дорозі сполученням Рівне-Луцьк, в с. Дерно Ківерцівського району Волинської області, гр. ОСОБА_6 , 2003 року народження, керуючи незареєстрованим мотоциклом марки «Viper», виїхав з другорядної дороги на головну дорогу де зіткнувся з рейсовим автобусом марки «Van HOOL», номерний знак НОМЕР_1 , міжнародного сполучення під керуванням ОСОБА_7 , 1963 року народження, внаслідок чого ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи та ЗЧМТ.

21.11.2020р. за даним фактом СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000678 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

21 листопада 2020 року слідчим СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 проведено огляд місця події на ділянці автодороги Н-22, сполученням Рівне-Луцьк-Устилуг на 118 км + 800 метрів в с. Дерно, Ківерцівського району Волинської області, було виявлено та вилучено автобус марки «Van HOOL», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , а також мотоцикл марки «Viper», червоного кольору, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, в подальшому даний автомобіль та мотоцикл були поміщені на спецмайданчик за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно постанови слідчого від 22.11.2020р. транспортні засоби автобус марки «Van HOOL», д.н.з. « НОМЕР_1 » та мотоцикл марки «Viper», червоного кольору, який не зареєстрований у встановленому законом порядку були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000678 від 21.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З даним тимчасово вилученим майном в ході подальшого досудового розслідування планується проведення ряду слідчих дій, зокрема, проведення авто-технічної, інженерно-технічної та судово-трасологічної експертиз, проведення яких без даних транспортних засобі є неможливим, за результатами яких в подальшому можливо прийняти процесуальне рішення, у зв`язку з чим, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане вище тимчасово вилучене майно.

Т.в.о. начальника СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому, просив його задовольнити.

Представник володільця майна автобуса марки «Van HOOL» ОСОБА_8 та власник незареєстрованого мотоцикла марки «Viper» ОСОБА_9 до суду подали заяви, просили розгляд даного клопотання проводити у їх відсутності, щодо задоволення клопотання не заперечують.

Заслухавши пояснення т.в.о. начальника СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , дослідивши додані до клопотання докази та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000678 від 21.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, згідно якого 20.11.2020р., близько 23 год. 01 хв. на автомобільній дорозі сполученням Рівне-Луцьк, в с. Дерно Ківерцівського району Волинської області, гр. ОСОБА_6 , 2003 року народження, керуючи незареєстрованим мотоциклом марки «Viper», виїхав з другорядної дороги на головну дорогу де зіткнувся з рейсовим автобусом марки «Van HOOL», номерний знак НОМЕР_1 , міжнародного сполучення під керуванням ОСОБА_7 , 1963 року народження, внаслідок чого ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження.

З протоколу огляду місця події від 21.11.2020р. проведеного слідчим СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 вбачається, що 21 листопада 2020 року на ділянці автодороги Н-22, сполученням Рівне-Луцьк-Устилуг на 118 км + 800 метрів в с. Дерно, Ківерцівського району Волинської області, було виявлено та вилучено автобус марки «Van HOOL», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , а також мотоцикл марки «Viper», червоного кольору, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, які в подальшому були поміщені на спецмайданчик за адресою у АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 21.11.2020р. вилучені під час огляду 21.11.2020р. транспортний засіб автобус марки «Van HOOL», д.н.з. « НОМЕР_1 » та мотоцикл марки «Viper», червоного кольору, який не зареєстрований у встановленому законом визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000678 від 21.11.2020р.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

У своєму рішенні від 23.01.2014р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява №19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно, шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на транспортний засіб, автобус марки «Van HOOL», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , мотоцикл марки «Viper», червоного кольору, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, тимчасово позбавивши їх власника (володільця) можливості відчужувати їх, користуватись, розпоряджатись будь-яким чином до набрання судовим рішенням по кримінальному провадженні законної сили.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автобус марки «Van HOOL», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_8 та мотоцикл марки «Viper», червоного кольору, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, власником якого є ОСОБА_10 , які знаходяться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: с. Сокиричі, вул. Солдатська, 1, Ківерцівського району Волинської області, тимчасово позбавивши їх власника (володільця) можливості відчужувати їх користуватись, розпоряджатись будь-яким чином до набрання судовим рішенням по кримінальному провадженні законної сили.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1