ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/1267/19 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2070/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України
УХВАЛА
Іменем України

17 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Московського районного суду міста Харкова від 19.02.2020 стосовно ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, громадянин України, маючий середню спеціальну освіту, неодружений, не працюючий, раніше не судимий, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений ч.1 ст. 122 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.
Цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат.

Згідно вироку, ОСОБА_8 01.01.2019, близько 04год. 30хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на сходовому майданчику 6 поверху під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , куди піднявся мешканець квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_9 з метою зробити зауваження мешканцям квартири АДРЕСА_4 вищевказаного будинку, де мешкає ОСОБА_8 разом зі своєю сім`єю, відкривши двері між ОСОБА_9 та мешканцями квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку виник конфлікт з приводу частих голосних шумів з їхньої квартири, які заважають спокійному способу життя в нічний час, в ході якого ОСОБА_8 виразив у бік ОСОБА_9 погрозу застосування фізичного насильства, після чого ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, підійшов ближче до потерпілого ОСОБА_9 , та доклавши достатню силу, діючи умисно, здійснив удар правою рукою по лівому плечу потерпілого ОСОБА_9 від якого останній зігнувся тулубом до низу, після чого ОСОБА_8 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень та реалізуючи його, діючи умисно наніс удар стопою лівої ноги по обличчю потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив останньому фізичний біль, моральні страждання та тілесні ушкодження.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 , спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , останньому згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/27-А/19 від 16.01.2019 спричинено: забійна рана та синці на обличчі, перелом правого виличного комплексу зі зміщенням, перелом кісток носа зі зміщенням, перераховані ушкодження виникли від впливу тупого твердого предмету, забійна рана та синці на голові відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно з п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», перелом кісток носа відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я, згідно з п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», перелом правого виличного комплексу зі зміщенням, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, згідно з п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок, пом`якшити призначене йому покарання до 2 років виправних робіт. Мотивуючи скаргу вказав, що висновки судово-медичного експерта щодо характеру та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого носять характер припущень, не встановлено точний час, дату та обставини отримання тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим даний висновок є недопустимим доказом. Звертає увагу, що події відбувалися у ніч під час святкування Нового року, що обумовило вживання алкогольних напоїв, в тому числі й потерпілим, який сам прийшов до квартири обвинуваченого невідомо із якими намірами. Зазначає, що по справі не допитано усіх свідків, ніхто не бачив, як усе відбувалося. Разом з тим вказує на зайву суворість призначеного покарання, яке не відповідає його особі, він розкаюється у вчиненому та бажає відшкодувати потерпілому збитки.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, проте, вважав можливим застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу в частині необхідності пом`якшення призначеного покарання, а захисник висловила думку щодо необхідності звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, в частині, що була підтримана стороною захисту, а саме в частині правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Призначаючи покарання у виді 2 років позбавлення волі, судом першої інстанції враховані ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення та данні про особу обвиунваченого, згідно яких ОСОБА_8 раніше не судимий, не працює, має постійне місце мешкання, де характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з необхідністю призначення покарання у вказаному виді та розмірі. Покарання у виді 2 років виправних робіт, про призначення якого просить апелянт, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, не здатне забезпечити ціль покарання - запобігання вчиненню нових злочинів та виправлення обвинуваченого. Апеляційний суд також враховує позицію потерпілого, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав справедливим покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з викладеним, підстав для задоволення апеляційної скарги в даній частині немає.
Разом з тим, судом першої інстанції недостатньо враховані дані про особу обвинуваченого та прийнято необґрунтоване рішення щодо необхідності реального відбування призначеного покарання, неможливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства.
Апеляційний суд приймає до уваги, що обвинувачений є особою молодого віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, 30.04.2020 працевлаштувався маляром 3 розряду в ТОВ «Ковчег Сервис», про що свідчать надані стороною захисту документи, частково відшкодував збитки потерпілому, при апеляційному розгляді кримінального провадження визнав свою вину та висловив жаль з приводу наслідків злочину, осуд своїх дій, бажання подальшого відшкодування збитків потерпілому.
Згідно ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Оцінивши вищевказані обставини, керуючись положеннями ч. 2 ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України та його звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на умовах контролю за поведінкою ОСОБА_8 згідно ст. 76 КК України.
На підставі викладеного, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а вирок районного суду зміні згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального кодексу, які б тягнули безумовне скасування в апеляційному порядку прийнятого судового рішення при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу задовольнити частково, вирок Московського районного суду міста Харкова від 19.02.2020 стосовно ОСОБА_8 змінити.
Застосувати до ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді