Справа №639/6097/20
Провадження №1-в/639/796/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2017 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ, -

в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2017 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ.
Представник ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» та засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, на адресу суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для розгляду зазначеного клопотання.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі та просить відмовити в задоволенні цього клопотання.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.

Приписами ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).
З матеріалів особової справи встановлено, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.01.2017 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 був звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
В період звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 було вчинено нові кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2017 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України йому призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.07.2019 року вирок суду змінено, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.08.2017 року по 09.07.2019 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення з два дні позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 09.07.2019 року.
Суд зазначає, що Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року не було внесено будь-яких змін до частини 2 статті 185, частини 3 статті 185, частини 2 статті 186 КК України, за яким засуджений ОСОБА_3 .

Покарання за санкціями цих статей Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року не пом`якшувалось.
Таким чином, у суду немає правових підстав дляприведення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2017 року стосовно засудженого ОСОБА_3 у відповідність до Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України від 22.11.2018 року №2617-VІІІ,а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 376, 392, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про приведення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2017 року у відповідність до Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1