Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/5918/20
Провадження № 1-в/490/259/2020
У Х В А Л А

14 січня 2021 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві клопотання начальника Центрального районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області про приведення в відповідність із вимогами діючого законодавства вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 27 лютого 2020 року відносно

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українкою, громадянином України, здобула середню спеціальну освіту, є вдовою, неповнолітніх дітей не має, працює акушеркою у КНП "Пологовий будинок № 3", мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. 17 вересня 2020 року начальник Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" звернувся до суду із поданням, у якому просив про пом`якшення засудженому основного покарання, спираючись про те, що наразі набув чинності закон, що пом`якшує покарання за вчинений засудженим злочин.

Під час судового розгляду представник органу виконання покарань - Центрального районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області - подання підтримала.

При цьому вона не спромоглась уточнити, яким саме чином, на думку органу виконання покарання, призначене засудженій основне покарання має бути зміненим.

2. Засуджена у суді просила ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

3. Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження вважала, що це подання задоволенню не підлягає.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. Вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 27 лютого 2020 року громадянка ОСОБА_4 був визнаний винуватою, зокрема, у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України (таємному викраденні чужого майна (крадіжки)), та за вчинення цього злочину їй було призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

2. Цим же вироком ОСОБА_5 :

-була визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, та за вчинення цього злочину їй було призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

-була визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, та за вчинення цього злочину їй було призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

3. При цьому судом ОСОБА_5 було призначене остаточне покарання за вчинення злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 та частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

4. Цим же вироком було ухвалено про звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням відповідно до статті 75 Кримінального Кодексу України у разі, якщо вона протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Положення закону, яким керувався суд при постановленні ухвали.

1. Відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального Кодексу України: "Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість."

2. Відповідно до частини 3 статті 74 Кримінального Кодексу України: "Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу".

3. Відповідно до частини 1 статті 185 Кримінального Кодексу України в редакції, що діяла на момент ухвалення вироку:
Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до частини 1 статті 185 Кримінального Кодексу України в редакції, що діє як на момент звернення з цим поданням, так й на теперішній час
Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Наведені фактичні обставини справи та норми діючого законодавства поза розумним сумнівом доводять, що наразі кримінальна протиправність діяння, за які засуджена ОСОБА_5 , не скасована.
До того ж, кримінальна відповідальність, до якої вона притягнута, в зв`язку із змінами законодавства не пом`якшена, адже призначене їй остаточне покарання не перевищує меж, встановлених новим законодавством.

Отже, наразі передбачені законом підстави для задоволення подання є відсутніми.

Керуючись ст. 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання начальника Центрального районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області - відмовити.
Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_6 =