Провадження № 11-кп/4820/135/21
Справа № 688/279/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Шепетівським міськрайонним судом, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 19.01.2020, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Шепетівського міськрайонного суду від 05 жовтня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 05 жовтня 2020 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньо спеціальною освітою, лісника ДП «Шепетівський лісгосп» громадянина України, одруженого, утримуючого одну малолітню дитину, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 грн.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_9 не обрано.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задовольнено частково.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 20000 грн. моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
За вироком суду, 19 січня 2020 року близько 10 год. ОСОБА_9 , перебуваючи в магазині по АДРЕСА_1 під час словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_7 , який виник на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, умисно, протиправно в присутності ОСОБА_10 наніс ОСОБА_7 один удар долонею правої руки в ліву виличну ділянку голови, внаслідок чого ОСОБА_7 похилилася та вдарилася ліктем лівої кисті до дерев`яної торгівельної полиці, заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синця в лівій виличній ділянці голови, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синця на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду в частині цивільного позову та стягнення моральної школи на користь потерпілої ОСОБА_7 змінити, стягнути з нього на користь потерпілої ОСОБА_7 500 грн. моральної шкоди, а в решті вирок суду залишити без змін. При цьому вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про нанесення потерпілій сильного удару, оскільки під час її допиту вона зазначила, що удар був спричинений долонею руки в обличчя, а не кулаком і від нього вона лише похиталася та не впала. Крім того зазначає, що судом не враховано і дії самої потерпілої, яка категорично, безпідставно та зверхньо відмовила його в приготуванні кави, що і спровокувало з його сторони гнівливість та протиправні дії. Звертає увагу і на те, що доказів після лікарняного порушення нервово - психологічного стану потерпілої не надано, об`єктивні дані у медичних документах про струс головного мозку відсутні. Посилається і на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що на його утриманні перебуває малолітня дитина через що присуджений розмір шкоди є не помірним для нього.
Інші учасники кримінального провадження, вирок суду не оскаржили.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення потерпілої ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 , які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.125 КК України, як умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, є вірною.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступені тяжкості вчиненого ними злочину та обставин, що пом`якшують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Обставин, які обтяжують покарання місцевим судом не встановлено, не знаходить таких і суд апеляційної інстанції.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості, працює, має на утриманні малолітню дитину, під динамічним спостереженням у лікарів нарколога та психіатра КНП «Шепетівська ЦРЛ» не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, згідно висновку органу пробації виправлення останнього без позбавлення або обмеження волі можливе, а також і те, що щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.
Не заслуговують на увагу і доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про зменшення розміру морального відшкодування на користь потерпілої ОСОБА_7 з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно правової позиції, викладеної у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції врахував вищевказані вимоги закону та задовольнивши вимоги потерпілої частково, визначив такий у розмірі 20000 грн.

Зокрема, судом вірно враховано суб`єктивне ставлення потерпілої до перенесеного нею стресу під час неправомірних дій обвинуваченого щодо неї, який став наслідком відчуття приниження, до перенесеного нею фізичного болю та дискомфорту, викликаного погіршенням стану здоров`я, вимушених змін у житті, внаслідок необхідності перебування на лікуванні, а також адекватне уявлення про її психічні страждання, її уявлення про власну негативну соціальну оцінку односельчанами як особи, якій на робочому місці завдали тілесних ушкоджень, що на її думку порушує її право на повагу до честі, гідності та ділової репутації.
Апеляційний суд вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 20000 грн. відповідає засадам розумності та виваженості, а отже є справедливим для відновлення морального стану потерпілого.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про необхідність зменшення розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь потерпілої, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки менший розмір відшкодування моральної шкоди буде несправедливим та не відповідатиме характеру та обставинам вчиненого кримінального правопорушення, ступеню страждань потерпілої та негативним наслідкам, які для неї настали.

Підстав для зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 05 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді