Справа № 163/2291/20
Провадження № 1-кп/162/14/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про продовження строку запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
26 січня 2021 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_4 , її представника - адвоката ОСОБА_5 - (у режимі відеоконференції з Луцьким міськрайонним судом Волинської області),
потерпілого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції з Любомльським районним судом Волинської області),
обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , (у режимі відеоконференції з Луцьким слідчим ізолятором),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному 03.04.2017 до ЄРДР № 0000123,
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Любешівського районного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.115, ч.2 ст. 125, ч.2 ст.125 КК України.
Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 01.12.2020 відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 29.01.2021 включно.
Перед початком судового засідання прокурор подав до суду письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 . Клопотання умотивоване тим, що оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 спливає 29.01.2021, однак, ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час не зменшились та продовжують існувати, прокурор просить продовжити термін застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без права внесення застави.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши в судовому засіданні думку прокурора, який підтримав своє клопотання в повному обсязі, пояснення потерпілого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_4 , її представника ОСОБА_5 , які також підтримали клопотання прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, які при вирішенні клопотання поклалися на розсуд суду, дослідивши матеріали клопотання, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jeиius v. Lithuania), заява № 34578/97, рішення у справі "Нечипорук і Йонкало" (NechiporukandYonkalov.Ukraine), заява № 42310/04).
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з врахуванням його конкретних обставин.
У клопотанні та в судовому засіданні прокурором доведено наявність, на теперішній час, ризиків, визначених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не змінились, а також звернуто увагу, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні одного із кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме, вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років.
Окрім того, обвинувачений не має постійного джерела доходів, не проживає за місцем реєстрації, після вчинення кримінальних правопорушень тривалий час переховувався від органів досудового розслідування та його місцезнаходження органу досудового розслідування було не відоме, у зв`язку з чим він оголошувався в розшук. Ці обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також не буде дотримуватися покладених на нього процесуальних обов`язків у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі.
Оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, тому клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.
При цьому, беручи до уваги вимоги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який спричинив загибель людини, тому суд одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає йому запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись статтями 183, 199, 372, 376 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.
Застосований стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, до 26 березня 2021 року включно.
Копію цієї ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою у той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1