Провадження № 1-кс/760/8087/20
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5
про арешт майна в кримінальному провадженні №0000062 від 07.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 368, ч.5 ст.27, ч.1 ст.368, ч.5 ст.27, ч.1 ст.368, ч.2 ст.369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000062 від 07.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 368, ч.5 ст.27, ч.1 ст.368, ч.5 ст.27, ч.1 ст.368, ч.2 ст.369-2 КК України.
Як зазначається в клопотанні, слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000062 від 07.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 368, ч.5 ст.27, ч.1 ст.368, ч.5 ст.27, ч.1 ст.368, ч.2 ст.369-2 КК України. Київською місцевою прокуратурою №9 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000062 від 07.07.2020 за фактом вимагання службовими особами Державної служби морського та річкового транспорту України неправомірної вигоди.
У клопотанні, зокрема, вказується, що в ОСОБА_6 , яка згідно наказу директора ТОВ «Мореход» №5/2018 від 01.03.2018 призначена на посаду менеджера з питань комерційної діяльності та управління, в невстановлений досудовим розслідуванням час виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за сприяння ОСОБА_7 у безперешкодній здачі іспиту на отримання посвідчення судноводія малого/маломірного судна.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, а саме грошових коштів у розмірі 10000 гривень, за сприяння ОСОБА_7 у безперешкодній здачі іспиту на отримання посвідчення судноводія малого/маломірного судна та 300 гривень за видачу йому медичної довідки, необхідної для отримання посвідчення судноводія, ОСОБА_6 пообіцяла ОСОБА_7 , що після складання тестів з переліком питань для теоретичної перевірки знань кандидатів на отримання посвідчення судноводія малого/маломірного судна останнім здійснить вплив на прийняття рішення службовими особами Державної служби морського та річкового транспорту України з метою прийняття такими службовими особами рішення про успішне складання ОСОБА_7 іспиту та видачі останньому вищевказаного посвідчення, при тому, що останній формально пройде тестування з успішним результатом.
У клопотанні зазначається, що продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , 24.11.2020, о 12 год. 35 хв., перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Мореход», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Оболонська, 31, отримала за сприяння ОСОБА_7 успішного проходження тестів з переліком питань для теоретичної перевірки знань кандидатів на отримання посвідчення судноводія малого/маломірного судна та видачі останньому вищевказаного посвідчення неправомірну вигоду в сумі 10300 грн.
У клопотанні зазначається, що 24.11.2020 слідчим слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві на підставі ч.3 ст. 233 КПК України проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:
-грошові кошти, а саме: 2450 євро (дві тисячі чотириста п`ятдесят євро) наступними номіналами купюр: 9 купюр номіналом по 50 євро, 20 купюр номіналом по 100 євро; 25700 доларів США (двадцять п`ять тисяч сімсот доларів США) наступними номіналами купюр: 6 купюр номіналом по 50, 36 купюр номіналом по 100 доларів США, 218 купюр номіналом по 100 доларів США старого зразка, поміщені до спецпакету «Національна поліція» №1680128, на якому зроблені відповідні записи та підписи понятих;
-документи у кількості 30 аркушів та чорнові записи у кількості 6 аркушів, які були поміщені до паперового конверту, на якому зроблені відповідні записи та підписи понятих.
У клопотанні зазначається, що відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_4 .
У клопотанні вказується, що майно, вилучене 24.11.2020 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000062 від 07.07.2020.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів відповідно до вимог п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України.
Виходячи з викладеного, прокурор просить накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 24.11.2020 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
-грошові кошти, а саме: 2450 євро (дві тисячі чотириста п`ятдесят євро) наступними номіналами купюр: 9 купюр номіналом по 50 євро, 20 купюр номіналом по 100 євро; 25700 доларів США (двадцять п`ять тисяч сімсот доларів США) наступними номіналами купюр: 6 купюр номіналом по 50, 36 купюр номіналом по 100 доларів США, 218 купюр номіналом по 100 доларів США старого зразка, поміщені до спецпакету «Національна поліція» №1680128, на якому зроблені відповідні записи та підписи понятих;
-документи у кількості 30 аркушів та чорнові записи у кількості 6 аркушів, які були поміщені до паперового конверту, на якому зроблені відповідні записи та підписи понятих.
Прокурор Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду клопотання про арешт майна.
Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд клопотання про арешт майна за відсутності прокурора.
У судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , в повному обсязі заперечували проти задоволення клопотання, також надавши письмові заперечення на клопотання про арешт майна. У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , зокрема, зазначив, що обшук проведено без передбачених КПК України підстав та ухвали слідчого судді, ОСОБА_4 не є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000062, оскільки після проведення обшуку отримав повістку про його виклик на допит в якості свідка в рамках даного кримінального провадження. Адвокат також зазначив, що обшук, проведений за місцем проживання ОСОБА_4 , не міг бути пов`язаний з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, крім того, в даному випадку не мав місце невідкладний випадок, пов`язаний із врятуванням життя людей та майна.
Адвокат ОСОБА_3 зазначив, що місцепроживання ОСОБА_4 є постійним та тривалий час не змінювалося, а відповідно в органу досудового розслідування відсутні підстави для проведення невідкладного обшуку та були наявні всі можливості отримати дозвіл слідчого судді для проведення обшуку.
Також адвокат зазначив, що вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти не відповідають ознакам речового доказу в рамках кримінального провадження, оскільки досудове розслідування здійснюється за фактом вимагання неправомірної вигоди в гривнях, а вилучено 2450 євро, 25700 доларів США. Так, вилучені грошові кошти є особистими коштами родини ОСОБА_4 , крім того, дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_8 ще у 2017 році, як і в 2019, подавала декларації, у яких повідомляла про наявність сімейних заощаджень понад 60 000 доларів США, які опубліковано на офіційному сайті НАЗК, та слідчому судді надано копії відповідних документів.
У судовому засіданні адвокат зазначив, що документи, вилучені в ході проведення обшуку, стосуються діяльності ТОВ «Мореход» та не мають жодного відношення до кримінального провадження №0000062.
Враховуючи вищенаведене, власник майна та його представник просили відмовити в задоволенні клопотання та повернути власнику майно, вилучене в ході проведення обшуку.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, письмові заперечення адвоката ОСОБА_3 , заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , пояснення власника майна ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку виходячи з такого.
Відповідно до чч. 1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Як передбачено ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з чч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження за №0000062 від 07.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 368, ч.5 ст.27, ч.1 ст.368, ч.5 ст.27, ч.1 ст.368, ч.2 ст.369-2 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 24.11.2020 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:
-грошові кошти: 2450 євро (дві тисячі чотириста п`ятдесят євро) наступними номіналами купюр: 9 купюр номіналом по 50 євро, 20 купюр номіналом по 100 євро; 25700 доларів США (двадцять п`ять тисяч сімсот доларів США) наступними номіналами купюр: 6 купюр номіналом по 50, 36 купюр номіналом по 100 доларів США, 218 купюр номіналом по 100 доларів США старого зразка, поміщені до спецпакету «Національна поліція» №1680128, на якому зроблені відповідні записи та підписи понятих;
-документи у кількості 30 аркушів та чорнові записи у кількості 6 аркушів, які були поміщені до паперового конверту, на якому зроблені відповідні записи та підписи понятих.
Слідчим суддею встановлено, що постановою від 24.11.2020 слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 майно, вилучене під час обшуку 24.11.2020, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000062 від 07.07.2020.
Також встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна подано з метою забезпечення збереження речових доказів. Отже, виходячи з вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт з цією метою накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частиною 1 ст.173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя доходить висновку, що на підставі вищенаведених норм законодавства України та встановлених фактичних обставин, майно, вилучене 24.11.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти: 2450 євро (дві тисячі чотириста п`ятдесят євро) наступними номіналами купюр: 9 купюр номіналом по 50 євро, 20 купюр номіналом по 100 євро; 25700 доларів США (двадцять п`ять тисяч сімсот доларів США) наступними номіналами купюр: 6 купюр номіналом по 50, 36 купюр номіналом по 100 доларів США, 218 купюр номіналом по 100 доларів США старого зразка, поміщені до спецпакету «Національна поліція» №1680128, на якому зроблені відповідні записи та підписи понятих, документи у кількості 30 аркушів та чорнові записи у кількості 6 аркушів, які були поміщені до паперового конверту, на якому зроблені відповідні записи та підписи понятих, ознакам речового доказу у кримінальному провадженні №0000062 від 07.07.2020 не відповідають, оскільки у постанові про визнання речовими доказами слідчим не встановлено, а прокурором не доведено, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме критеріям матеріального об`єкту, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі критеріям предметів, що були об`єктом кримінально протиправних дій, грошей, цінностей та інших речей, набутих кримінально протиправним шляхом або отриманими юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя звертає увагу, що в постанова від 24.11.2020 слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 про визнання вилученого за адресою: АДРЕСА_1 , майна речовими доказами у кримінальному провадженні №0000062 від 07.07.2020 є невмотивованою, носить формальний характер.
Слідчий суддя також вважає, що прокурором не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.
Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя також зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя оцінює накладення арешту на вказане в клопотанні прокурора майно як таке, що спричинить нерозумне та неспіврозмірне обмеження права власності ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, непропорційне переслідуваному суспільному інтересу та таке, що порушує принцип справедливої рівноваги.
На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст.170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання відмовити.
Повернути власнику майна ОСОБА_4 майно, вилучене 24.11.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти:
-2450 євро (дві тисячі чотириста п`ятдесят євро) наступними номіналами купюр: 9 купюр номіналом по 50 євро, 20 купюр номіналом по 100 євро;
-25700 доларів США (двадцять п`ять тисяч сімсот доларів США) наступними номіналами купюр: 6 купюр номіналом по 50, 36 купюр номіналом по 100 доларів США, 218 купюр номіналом по 100 доларів США старого зразка, поміщені до спецпакету «Національна поліція» №1680128, на якому зроблені відповідні записи та підписи понятих;
-документи у кількості 30 аркушів та чорнові записи у кількості 6 аркушів, які були поміщені до паперового конверту, на якому зроблені відповідні записи та підписи понятих.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1