Провадження №1-кп/523/1245/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000772 від 16.07.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого неофіційно, раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -

Встановив:

16.07.2020 року приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, буд. 1/1, де розташоване Державне підприємство «Одеський нафтопереробний завод» (ДП «ОНПЗ»), маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненими, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через огорожу, проникнувши на територію ДП «ОНПЗ», звідки таємно викрав кабель, розрізавши його за допомогою плоскогубців на 10 фрагментів, загальною довжиною 128,05 метрів загальною вартістю 869,21 гривень, належного ДП «ОНПЗ», після чого покинув місце скоєння злочину разом з викраденим майном, тим самим спричинивши своїми діями представнику потерпілого ДП «ОНПЗ» в особі ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 869,21 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю у пред`явленому йому обвинуваченні, вказуючи, що дійсно 16.07.2020 року у світлий час доби проходив повз території ДП «ОНПЗ», звернув увагу на висячі кабельні проводи, в цей момент у нього виник намір на викрадення чужого майна, тому переліз через огорожу, підійшовши, смикнув за проводи, вони впали, в подальшому за допомогою плоскогубців розрізав кабель на шматки, перекинув через паркан, потім сам переліз, став тягнути, в цей момент повз території підприємства проїжджали поліцейські, які його затримали. Викрадене майно було вилучене.

Вину визнає повністю, не заперечуючи фактичні обставини скоєного злочину, висловлюючи щире каяття, пояснив причини свого вчинку скрутним матеріальним становищем, запевняючи, що більше не буде скоювати кримінальних правопорушень.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит представника потерпілого, свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, в тому числі висновок експертизи ніким із учасників процесу не оспорюється.

Покази обвинуваченого, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.185 ч.3 КК України та його дії правильно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене з проникненням у сховище та його вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує характер, ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, мотивацію злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні плани на майбутнє, про що свідчить його поведінка під час проведення судового провадження, має постійне місце мешкання та реєстрації, те, що він на теперішній час працює, хоча неофіційно, відсутність тяжких наслідків та матеріальних претензій від представника потерпілого ДП «ОНПЗ» ОСОБА_7 , негативне ставлення до скоєного діяння.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить повне визнання своєї провини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Крім того, за змістом обвинувального акту встановлено, що у ході досудового слідства здійснювалось залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи за №563 ТГ від 31.07.2020 року, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у розмірі 980,70 гривень.

Також з огляду реєстру матеріалів досудового розслідування з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме відрізки кабелю різного діаметру загальною довжиною 128,05 метрів, на які ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 17.07.2020р. був накладений арешт, та які передані на зберігання до камери схову речових доказів при Суворовському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, які суд після набрання вироком чинності вважає за доцільне повернути за належністю.

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших осіб.

Статтею 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За змістом ст.100 ч.1 КК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 17.07.2020р. про накладення арешту на тимчасове вилучене майно після набрання вироком чинності підлягає скасуванню, оскільки обставини вчиненого злочину ніким із учасників процесу не оспорюються, в подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає потреба.

Матеріали кримінального провадження №0000772 від 16.07.2020 року до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Цивільний позов представником потерпілого ДП «ОНПЗ» ОСОБА_7 не пред`явлений.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію вчиненого злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, відсутність тяжких наслідків, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, його щире каяття, негативне ставлення до скоєного, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, працює, хоча неофіційно, приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_5 під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що відповідно ухвали слідчого судді Суворовського районого суду м. Одеси від 17.07.2020р., ОСОБА_5 був затриманий приблизно о 16:30 годині 16.07.2020р., в подальшому відносно нього був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали суду припинив свою дію 15.09.2020р. Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

Таким чином, керуючись ст.ст. 100, 170, 174, 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України,-

Ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, призначив йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_5 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Малиновський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем фактичного проживання обвинуваченого.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 припинив свою дію 15.09.2020р., тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягає.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 17.07.2020 року, якою був накладений арешт на майно ДП «ОНПЗ» - скасувати.

Скасувати арешт з тимчасово вилученого майна, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.07.2020 року.

Речові докази - відрізки кабелю різного діаметру загальною довжиною 128,05 метрів, які зберігаються в камері схову речових доказів при Суворовському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, після набрання вироком чинності, повернути за належністю - представнику потерпілого ДП «ОНПЗ» ОСОБА_7 ..

Виконання вироку в дані частині покласти на Суворовський ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області процесуальні витрати у загальній сумі 980,70 гривень - вартість проведеної експертизи, пов`язаної із залученням експертів під час досудового розслідування для проведення товарознавчої експертизи наркотичних засобів.

Матеріали кримінального провадження за №0000772 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2020 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: