Провадження № 1-кп/317/370/2020
Справа № 317/2200/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000023, внесене 15.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, вдівця, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2020 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, з метою власної наживи, не маючи наміру на повернення майна, перебуваючи в парку «Поколінь», розташованого на землях Долинської сільської ради, м. Запоріжжя, вул. Запорізького Козацтва, під приводом зателефонувати, попросив у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон DOOGEE X9 mini в корпусі білого кольору, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись сприятливою для вчинення злочину обстановкою, взяв переданий потерпілим мобільний телефон DOOGEE X9 mini в корпусі білого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта №10-490 від 22.07.2020 складає 799 гривень, після чого покинув вищезазначену територію, тим самим заволодів чужим майном шляхом обману.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 799 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та пояснив, що в кінці травня 2020 року перебуваючи в парку «Поколінь», розташованого на землях Долинської сільської ради, м. Запоріжжя, вул. Запорізького Козацтва, під приводом зателефонувати, попросив у раніше йому незнайомого потерпілого ОСОБА_6 , мобільний телефон, користуючись можливістю, що ніхто не спостерігає за його діями, взяв переданий потерпілим телефон та покинув вищезазначену територію, після чого одразу телефон продав, отримані кошти витратив на власні потреби.

У вчиненому щиро кається, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його провину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та відмовляється від їх дослідження під час судового розгляду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважає можливим розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені по справі обставини суд вважає доведеною провину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який належить до кримінального проступку, розмір заподіяної шкоди, особу ОСОБА_4 , який в силу статті 89 КК України раніше не судимий, на час вчинення кримінального проступку та розгляду справи судом на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

У розумінні ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та повне визнання провини обвинуваченим, а також добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення майна потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За вказаних обставин, враховуючи особу ОСОБА_4 , позицію прокурора, зважаючи на наслідки кримінального проступку, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті.

У той же час, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75-76 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Клопотання прокурором про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 під час судового розгляду не заявлялось.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речовий доказ: мобільний телефон DOOGEE X9 mini в корпусі білого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілому як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1