Справа № 309/574/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и
25.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участі секретарки судового засідання ОСОБА_4 , прокурорки ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , її представниці - адвокатеси ОСОБА_9 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11кп/4806/228/20 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 - адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вирок Хустського районного суду від 15.11.2018.

Цим вироком ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Тартаків Сокальського району Львівської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешканка АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, з середньою освітою, не працююча, одружена, не судима, засуджена за ч.4 ст. 190 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалено: запобіжним заходом залишити тримання під вартою, початок відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту її затримання 17:30 16.02.2018, цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити, стягнути з ОСОБА_6 на його користь 549262 грн. у покриття матеріальної шкоди та 100000 грн. у покриття моральної шкоди, у стягненні витрат на правову допомогу ОСОБА_10 відмовити, стягнути з ОСОБА_6 7254 грн. судового збору на користь держави, речові докази: цифровий носій - флеш-карту з файлами запису з камер відеоспостереження №5 та №6 від 02.02.2018, надану директором автовокзалу «Закарпатавтотранс», чеки та додатки до них вилучені під час обшуку в будинку АДРЕСА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження; готівку - 501 долар США, 10 Євро, 500 гривень звернути в забезпечення цивільного позову; розірваний на дві нерівні частини ланцюжок, 3 кільця, 3 сережки та предмет схожий на підвіску повернути потерпілому ОСОБА_10 ; перстень з каменем жовто-блакитного кольору, аркуші паперу з рукописним текстом молитов повернути ОСОБА_6 ; жіночий гаманець, 2 банкноти номіналом по 5 гривень, банкноту номіналом 1 гривня, банкноту номіналом 2 гривні, пластикові картки «Ощадбанку», мережі супермаркетів «Наш край», магазину потрібних речей №1 «Копійчинка», картонну картку магазину жіночого одягу «Lakshmi», стартовий пакет із сім-картою «Lifecell», мобільний телефон моделі «SAMSUNG» у чохлі фіолетового кольору - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні злочину за таких обставин.

31.01.2018 о 12:30 на вул. Заньковецької в м. Ужгород Закарпатської області ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів звернулася до ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), шляхом обману та зловживаючи її довірою, під приводом зняття порчі з близьких родичів розпитала її про сім`ю, близьких родичів та знайомих, переконала ОСОБА_8 у тому, що на її сім`ю наведено порчу, що має померти її мати, чим довела її до розпачу і змусила виконувати свої вказівки нібито пов`язанні зі зняттям порчі.
Далі ОСОБА_6 спонукала ОСОБА_8 поїхати додому в с. Велятино Хустського району Закарпатської області та виконати певний обряд, не розповідаючи про це батькам, та домовилась з нею про чергову зустріч. 02.02.2018 року ОСОБА_6 приїхала в м. Хуст, біля автовокзалу на вул. І.Франка зустрілася з ОСОБА_8 , переконала її в тому, що порча накладена на гроші та золоті вироби, які є у її будинку, у такий спосіб змусила її поїхати додому і принести всі гроші та вироби з золота. Виконавши вимогу ОСОБА_6 , ОСОБА_8 поїхала додому, на АДРЕСА_3 , привезла звідти 8000 доларів США, 8 460 євро та вироби з золота на суму приблизно 1172 долари США, які належали її батькові - ОСОБА_10 і на території Хустської районної лікарні у м. Хуст передала їх ОСОБА_6 , яка заволоділа ними і втекла, спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 549 262 грн., що відповідає особливо великому розміру.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить скасувати вирок і ухвалити новий, яким призначити їй покарання не пов`язане з позбавленням волі та зменшити суму, яка підлягає стягненню на користь потерпілих до розміру, який вона визнає, а в решті позовних вимог відмовити. Вказує, що не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліку в органах поліції не перебуває, частково визнала свою вину, має постійне місце проживання, самостійно виховує двох неповнолітніх дітей, до вчинення правопорушень не схильна. Стверджує, що висновок суду про особливо великий розмір шкоди не доведений, ґрунтується тільки на показаннях потерпілих, що ОСОБА_8 грошей їй не давала.

Захисник адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_6 на ч.1 ст. 190 КК України та призначити покарання в межах її санкції. Вважає, що висновки суду є наслідком неповноти судового розгляду і не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що обвинувачена визнала вину частково, що рюкзак в якому знаходились 200 доларів США, кілька гривневих купюр, розірваний ланцюжок та каблучка, потерпіла ОСОБА_8 їй подарувала, що докази, на яких ґрунтується обвинувачення, вини ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст. 190 КК України, не доводять, що судом не досліджувалися докази, які доводили б наявність у потерпілого ОСОБА_10 грошей і цінностей, вказаних в обвинуваченні, джерела, з яких вони надійшли, не встановлені, у зв`язку з чим заволодіння обвинуваченою вказаними коштами не є недоведеним. Зауважує, що вироби з золота при обшуку в помешканні ОСОБА_6 , виявлені не були, речовими доказами не визнані, товарознавча експертиза по них не проводилась. Ставить також під сумнів висновки суду про наявність у ОСОБА_6 прямого умислу і корисливого мотиву заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою з огляду на те, що потерпіла сама передала обвинуваченій рюкзак, а остання не знала про його вміст.

Представники потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 - адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в апеляційній скарзі просять скасувати вирок в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_6 максимальне покарання з передбачених санкцією ч.4 ст. 190 КК України. Місцевий суд, на їх думку, не врахував, що обвинувачена взагалі не відшкодувала завдану шкоду, не розкаялась, вину визнала частково, оспорюючи вартість викраденого намагається уникнути відповідальності за вчинене.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст вироку, доводи і вимоги, викладені в апеляційних скаргах, пояснення обвинуваченої і захисника в підтримання своїх апеляційних скарг, їх заперечення проти апеляційної скарги представників потерпілих, заперечення потерпілої та її представниці проти апеляційних скарг обвинуваченої і захисника та їх пояснення в підтримання апеляційної скарги представників потерпілих, промову прокурорки, яка вважає всі апеляційні скарги безпідставними, вирок законним, обґрунтованим і просить залишити його без змін; провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченої, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи сторін, потерпілої та її представниці і знаходить, що апеляційні скарги не підлягають до задовільнення з таких підстав.

ОСОБА_6 в судовому засіданні винною себе визнала частково, заявила, що до кримінального правопорушення, про яке йдеться в обвинувальному акті: заволодіння 8 000 доларів США, 8 460 євро та виробами з золота на суму приблизно 1 172 долари США, відношення не має, що потерпіла сама, добровільно, з незрозумілих причин передала їй рюкзак в якому згодом виявилось лише шкільне приладдя, гаманець з 200 доларами США, розірваний ланцюжок і каблучка. Твердить, що мови про порчу, яку вона може зняти, з ОСОБА_8 не було, що вона не просила ОСОБА_8 приносити речі, святу воду, гроші, золоті вироби. Зауважила, що до їх розмови з потерпілою залучалася ще якась незнайома жінка, яка і радила потерпілій молитви та була присутньою при передачі рюкзака, який вона згодом, дорогою, викинула з вікна автомобіля. Посилаючись на ці твердження, ОСОБА_6 заявляє, що не визнає і цивільного позову.

Суд першої інстанції ретельно дослідив усі докази обвинувачення, зіставив їх між собою, перевірив показання ОСОБА_6 , дав їм належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченої в учиненні злочину за обставин, встановлених стороною обвинувачення і переконливо обґрунтував його у вироку.

Потерпіла ОСОБА_8 під час допиту і впізнання за фотознімками 05.02.2018, тобто до встановлення місцезнаходження виробів з золота і грошей, докладно описала їх і послідовно розповіла про обставини заволодіння ними обвинуваченою, прямо і впевнено вказала на ОСОБА_6 , як на особу, яка ними заволоділа, відтворила на місці обставини події під час слідчого експерименту (т.1 а.п.9-18, 200-205). Такі самі показання вона дала в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_10 під час допиту 05.02.2018 показав, що про 02.02.2018 йому зателефонувала донька ОСОБА_8 та розповіла про відібрання у неї грошей і виробів з золота, які були у них вдома (т. 1 а.п.22-24). Це саме він підтвердив і в судовому засіданні. Щодо грошей пояснив, що заробив їх на сезонних роботах.

У протоколі обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 зазначено про виявлення грошей, виробів з золота, жіночого гаманця, чеків з ломбарду на різні суми щодо застави виробів з золота, договори про надання кредиту під заставу ювелірних виробів, укладених з ОСОБА_6 та ОСОБА_14 (т.1 а.п.54-60). Серед них потерпілий ОСОБА_10 упізнав за серійним номером одну банкноту, свій ланцюжок, а потерпіла ОСОБА_8 - свій гаманець (т.1 а.п.182-184, 187-189, 195-197).

На відеозаписі з камер зовнішнього спостереження автовокзалу м. Хуст відображено, як 02.02.2018 відбулась зустріч між потерпілою ОСОБА_8 і обвинуваченою ОСОБА_15 , які разом сіли до автомобіля марки «Opel», номерний знак НОМЕР_1 (т.1 а.п.30).

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_6 і захисника про добровільну передачу (дарування) потерпілою обвинуваченій рюкзака в якому були лише гаманець, 200 доларів США, розірваний ланцюжок і каблучка, апеляційний суд відхиляє, як такі, що не узгоджуються з доказами, які є в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційний суд погоджується з наведеними у вироку висновками, про те, що сукупність об`єктивних доказів обвинувачення складає підставу для надання переваги показанням потерпілих, у тому числі про наявність у них таких сум грошей, які були зароблені ОСОБА_10 за час його тривалої роботи за кордоном і отримані від продажу ним автомобіля, над тими, на яких наполягає обвинувачена. Показання потерпілих є належними, допустимими, послідовними і докладними, збігаються між собою, узгоджуються з іншими доказами, в той час, як доказів, які ставили б їх під сумнів, не здобуто. Показання ж обвинуваченої не є послідовними і не містять зрозумілого та логічного пояснення її дій, щодо потерпілої, в тому числі тих, які, під тиском об`єктивних доказів, визнані нею доведеними.

Докази, покладені в основу вироку, узгоджуються між собою, сумнівів щодо своєї належності, допустимості і достовірності не викликають, у сукупності спростовують всі доводи ОСОБА_6 у свій захист і доводять її вину в кримінальному правопорушенні, вчиненому за обставин, установлених органом досудового розслідування і судом.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про заволодіння ОСОБА_6 02.02.2018 чужим майном шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах, тобто злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Призначаючи покарання, суд додержав вимоги ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої. Його судження з цього приводу докладно наведені у вироку і знайшли своє відображення в мірі покарання, яка призначена в межах відповідної санкції.

Підстав вважати, що ОСОБА_6 засуджена незаконно чи необґрунтовано або що призначене їй покарання є явно несправедливими через надмірну суворість або м`якість, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 - адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишити без задовільнення, вирок Хустського районного суду від 15.11.2018 щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена касаційним порядком безпосередньо до касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженою ОСОБА_6 - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді: