У Х В А Л А
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб у Держаній установі «Київський слідчий ізолятор», починаючи з 24 червня 2020 року по 22 серпня 2020 року включно з альтернативою внесення застави у розмірі 210200 (двісті десять тисяч двісті) гривень, з покладенням на кожного обвинуваченого, у випадку внесення застави, обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: прибувати за першою вимогою, проживати ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 АДРЕСА_2 ; не відлучатися з місця проживання обвинуваченим без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор ОСОБА_2 , який брав участь в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій поставлена вимога щодо скасування ухвали Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2020 року та постановлення нової, якою продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
Вивчивши апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_2 , який брав участь в суді першої інстанції, слід прийти до висновку про відмову у відкритті провадження за вказаною скаргою виходячи з наступного.
Як вбачається зі змісту поданої апеляційної скарги, прокурором ОСОБА_2 , оскаржується судове рішення, а саме ухвала Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 24 червня 2020 року в частині визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави у розмірі 210.200 грн. кожному з обвинувачених, яка, відповідно до вимог закону, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, як про це обґрунтовано зазначено в ухвалі суду першої інстанції.
Зокрема, згідно вимог, передбачених ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 цієї статті.
Більш того, відповідно до висновків, наведених у рішенні Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, та визнання цих положень такими, що не відповідають Конституції України, апеляційному оскарженню підлягають лише ухвали суду про обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Проте, всупереч зазначеним вище положенням закону, а також рішенню Конституційного Суду України, за змістом поданої апеляційної скарги, прокурором ОСОБА_2 оскаржується не рішення суду про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а ухвала суду про визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави, яка не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.
За таких обставин, у відповідності до вимог, передбачених ч. 4 ст. 399 КПК України, у відкритті провадження необхідно відмовити, оскільки прокурор ОСОБА_2 , який брав участь в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 392 та ч. 4 ст. 399 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання цієї копії.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1