Справа № 473/3024/20
Номер провадження1-кп/473/328/2020
Категорія ст.391 КК України
ВИРОК
іменем України

"18" вересня 2020 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Вознесенська ВК №72» , яка розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300 кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, сімейний стан не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, засудженого 11 квітня 2018 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 08 років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна, відбуває строк основного покарання в Державній установі «Вознесенська ВК №72» за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

Обвинувачений ОСОБА_7 будучи засудженим 11 квітня 2018 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 08 років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна, відбував строк основного покарання з 14 вересня 2018 року в Державній установі «Вознесенська ВК №72».
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 був ознайомлений з правами та обов`язками засуджених, а також з вимогами відбування покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин.
За період відбування основного покарання в Державній установі «Вознесенська ВК №72» засуджений ОСОБА_7 , заохочень не мав, має 43 стягнення. Засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування основного покарання за допущені порушення встановленого порядку відбування покарання 43 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 10 разів поміщався до дисциплінарного ізолятора та 3 рази переводився до приміщення камерного типу. На теперішній час засуджений ОСОБА_7 має 42 діючих стягнення, які за строком не погашені у встановленому законом порядку.
25 серпня 2020 року в період часу з 06 години 10 хвилин до 07 години 00 хвилин, засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання в приміщенні камери №3 ДІЗО установи виконання покарання та будучи черговим по камері згідно графіка, відкрито, в категоричній формі, в присутності представників адміністрації установи виконання покарань, а саме: начальника установи ОСОБА_8 , в.о. начальника оперативного відділу установи ОСОБА_9 , начальника відділу нагляду і безпеки установи ОСОБА_10 , чергового помічника начальника установи ОСОБА_11 , в.о. начальника установи з соціально-виховної роботи ОСОБА_12 відмовився виконувати законні вимоги адміністрації установи, а саме: приступити до прибирання в приміщенні ДІЗО камери №3, в якій він утримується, чим порушив вимоги ст.9 КВК України, згідно якої засуджені зобов`язані виконувати законні вимоги адміністрації органів та установ виконання покарань, ч.3 ст.107 КВК України, п.4 ч.2 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, згідно яких засуджені зобов`язані виконувати всі законні вимоги персоналу колонії, а також п.2 ч.2 розділу III Правил, згідно яких засуджені зобов`язані утримувати в чистоті і порядку приміщення установи виконання покарань. При цьому, засуджений ОСОБА_7 був забезпечений необхідним робочим інвентарем, пройшов інструктаж з техніки безпеки та за станом здоров`я міг залучатися до прибирання в приміщенні камери ДІЗО установи виконання покарання.
В подальшому, засудженому ОСОБА_7 повторно, в усній формі, роз`яснено його права та обов`язки, доведено вимоги режиму відбування покарань, які передбачені ст.9 КВК України, ч.3 ст.107 КВК України, п.4 ч.2 розділу ІІІ Правил, а також попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.391 КК України. Після цього, засудженому ОСОБА_7 повторно запропоновано приступити до прибирання в приміщенні камери №З ДІЗО установи виконання покарання, однак засуджений ОСОБА_7 знову відкрито, в категоричній формі, в присутності зазначених вище працівників установи відмовився виконувати законні вимоги адміністрації установи.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах, коли він 25 серпня 2020 року в період часу з 06 години 10 хвилин до 07 години 00 хвилин, відбуваючи покарання в приміщенні камери №3 ДІЗО установи виконання покарання та будучи черговим по камері згідно графіка, відкрито, в категоричній формі, в присутності представників адміністрації установи виконання покарань, відмовився виконувати законні вимоги адміністрації установи, а саме: приступити до прибирання в приміщенні ДІЗО камери №3, в якій він утримувався.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_7 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ст.391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Мотиви призначення покарання.

04 вересня 2020 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , якому згідно із ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_7 , з участю захисника адвоката ОСОБА_6 , була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.4 ст.469, ст.472 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні даного злочину, передбаченого ст.391 КК України.

Цією угодою визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ст. 391 КК України, в виді 01 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину основного покарання та додаткове покарання за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2018 року, яка станом на 04 вересня 2020 року становить 03 роки 07 місяців 06 днів, та остаточно обвинуваченому ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді 03 /трьох/ років 10 /десяти/ місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Крім того угодою встановлені наслідки її укладання і затвердження, відповідно до вимог ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, або будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, і тому вона може бути затверджена судом. На умовах цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 вірно надана за ст.391 КК України.

Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим ОСОБА_7 взятих на себе зобов`язань, наявність у нього фактичних підстав для визнання винуватості.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання на підставі угоди про визнання винуватості від 04 вересня 2020 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 просили суд затвердити угоду про винуватість на визначених в ній умовах.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_6 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином розділу XVIII Особливої частини КК України, тобто кримінальним правопорушенням проти правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до визначеного угодою про визнання винуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 та главою 35 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про винуватість, укладену 04 вересня 2020 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 , з участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.391 КК України та призначити йому покарання у вигляді 01 /одного/ року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71, п.п. а/ п.1 ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання та додаткове покарання за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2018 року та остаточно до відбування покарання ОСОБА_7 призначити 03 /три/ роки 10 /десять/ місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обрати в виді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський СІЗО», обчислюючи строк відбування основного покарання з 18 вересня 2020 року.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: DVD диск з номером CPDR47G CSMWP031239K503, з відео та звукозаписом, на якому зафіксована інформація про відмову засудженого ОСОБА_7 від прибирання в приміщенні ДІЗО камери №3 установи виконання покарань, в якій утримувався засуджений, який зберігається в Вознесенській місцевій прокуратурі за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Костенко, 2 /відповідальний прокурор ОСОБА_5 , пункт 5 розділу ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування/ - знищити.

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1