Справа № 163/1207/20
Провадження № 1-кп/170/94/20

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
09 вересня 2020 року смт. Шацьк
в с т а н о в и в:
Прокурор Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з указаним клопотанням.
В ході проведення досудового розслідування особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, не встановлено, про підозру у вчиненні вказаного злочину нікому не повідомлено.
Зважаючи на викладене, а також, враховуючи те, що строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, визначені ч. 1 ст. 49 КК України, минули, прокурор просить закрити вказане кримінальне провадження на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила на клопотання про закриття кримінального провадження. Потерпіла вважає, що органами досудового розслідування не було проведено усіх необхідних слідчих та розшукових дій для встановлення істини у справі, досудове розслідування проведено поверхнево. Також вважає, що особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення встановлено. Тому в задоволенні клопотання прокурора просила відмовити.
Заслухавши пояснення прокурора, потерпілу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
З досліджених матеріалів провадження вбачається, що слідчі дії проведені формально, поверхнево, а тому суд вважає, що у межах проведеного розслідування не встановлено усіх необхідних обставин для прийняття кінцевого рішення та встановлення особи, що може бути причетною до його вчинення.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 92, 110 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Таким чином, суд вважає, що досудове розслідування проведено не у повному обсязі, а тому стверджувати, що вжито усіх можливих заходів, проведено усі слідчі та розшукові дії, якими не встановлено особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, у суду немає підстав.
Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Керуючись ст. 284, 372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1