Справа № 359/3600/19
У Х В А Л А

20 липня 2020 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
їх захисника адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
його захисника адвоката ОСОБА_10

розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Кримінальне провадження №0002123 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України надійшло до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду 25.04.2019 з Київського апеляційного суду відповідно до ухвали цього суду від 25.04.2019 про направлення справи до іншого суду в межах територіальної юрисдикції одного апеляційного суду.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні одного тяжкого злочину та замаху на вчинення злочину, що є особливо тяжким злочином. Зокрема, в тому, що за попередньою змовою з іншими особами, відповідно до заздалегідь розробленого плану 10 жовтня 2018 року з метою протиправного заподіяння смерті особи (вбивства), був співучасником іншої особи, яка привівши у бойову готовність заздалегідь приготовлений вибуховий пристрій вкинула його у відкриту кватирку вікна потерпілого. В результаті вибуху вкинутого вибухового пристрою потерпілий отримав тілесні ушкодження у виді мінно-взривної травми нижніх кінцівок тазу, грудної клітки, лівого плеча, рваних ран обох стоп, гомілок, лівого стегна, пахової ділянки з наявністю інородних тіл.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.05.2020 обвинуваченому ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний час доби та покладення виконання певних обов`язків.

Строк дії ухвали два місяці від дня її постановлення. Відповідно до вимог ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Тобто, строк запобіжного заходу, обраного судом обвинуваченому закінчується о 24 год 00 хв. 20.07.2020.

У судовому засіданні 20.07.2020 прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_9 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, зазначає про те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого та замаху на вчинення особливо тяжкого злочинів, не має міцних соціальних зв`язків. Вказує на те, що він, перебуваючи на волі може переховуватися від суду, оскільки міра покарання, що загрожує йому у випадку визнання його винуватості, дає підстави прокурору допустити наявність такого ризику. Також вказує, що він може незаконно впливати на свідків та інших осіб та продовжити злочинну діяльність. Вказує на те, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу в ході судового розгляду не припинилися.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання до суду не направляли.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 заперечив щодо клопотання про продовження запобіжного заходу, зазначивши про те, що прокурором не надано оцінки щодо зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника в повному обсязі та просить змінити часовий проміжок заборони залишати йому своє помешкання для можливості працевлаштування, а також надати можливість залишати своє місце проживання для пошуку роботи та працевлаштування.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, під час судового розгляду суд вправі продовжувати лише такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою. Інші види запобіжних заходів можуть змінені, скасовані або ж обрані.

Виходячи із суті клопотання прокурора, суд виходить з того, що тлумачення прокурором норм КПК щодо необхідності саме продовження, а не обрання, такого виду запобіжного заходу як домашній арешт є помилковим, хоча його дії та процесуальні рішення свідчать про намір обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а не про продовження цього запобіжного заходу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Судом встановлено, що прокурором подане клопотання у строк, що визначений нормами КПК України.

Відповідно до приписів ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути таке клопотання прокурора.

Суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України стороною обвинувачення надані докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим низки кримінальних правопорушень. Зокрема, до суду направлено обвинувальний акт, що є процесуальним рішенням, яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і на які вказує прокурор.

Зокрема, вагомість наявної обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень у поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дає підстави вважати, що існує ризик вчинення особою дій щодо переховування від суду.

Відсутні підстави вважати, що цей ризик припинився/зменшився від дня постановлення попередньої ухвали суду про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки судовий розгляд тільки розпочався.

При розгляді даного клопотання суд звертає увагу на такі чинники: особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків у місці постійного проживання, наявність місця роботи, репутацію, майновий стан тощо.

З метою досягнення дієвості цього провадження та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, з огляду на вищевикладені обставини суд доходить висновку, що доцільним та достатнім запобіжним заходом є домашній арешт із забороною залишати житло у певний час доби.

За таких обставин, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України суд обирає відповідний запобіжний захід з покладенням на обвинуваченого обов`язків, необхідність яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Посилання обвинуваченого на ту обставину, що він має бажання працевлаштуватися не за місцем свого проживання, суд приймає лише як один із його доводів щодо заперечення по суті клопотання прокурора. Однак, обвинувачений жодного разу не скористався своїм правом на отримання дозволу суду залишити своє місце проживання в зв`язку з працевлаштуванням в іншому населеному пункті, а не в тому, в якому він проживає, як це визначено попередніми ухвалами суду про застосування щодо нього запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 177, 194-196, 331 КПК України, суд,

ухвалив:

Обрати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому в АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло в період часу з 19:00 год. до 07:00 год. наступного дня та покладення виконання таких обов`язків: прибувати до суду для участі в судових засіданнях; утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими в даній справі, потерпілими та свідками в даній справі, що зазначені в обвинувальному акті та додатках до нього, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду.

Строк дії ухвали два місяці від дня її постановлення.

Передати дану ухвалу для виконання до місцевого органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого в порядку, визначеному п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3