КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №133/3236/20
Провадження №1-кс/133/1061/20
Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
Слідча СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: дві грошові купюри номіналом 200 гривень з серійними номерами УА 5208295 та СН 7432712, які ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , передав працівникові патрульної поліції в якості неправомірної вигоди.
В обґрунтування клопотання вказала, що 12.11.2020 о 13:25 год. надійшло повідомлення від працівників БУПП м. Вінниця екіпажу «Юнкер 1002», дислокація СП Махнівка, сержанта поліції ОСОБА_5 про те, що водій автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , 1978 року народження, житель м. Бердичів, Житомирської області, запропонував неправомірну вигоду поліцейському батальйону УПП у Вінницькій області рядовому поліції ОСОБА_6 у вигляді 400 гривень за не притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.
Під час проведення огляду місця події від 12.11.2020 в приміщенні СП «Махнівка» с. Махнівка Козятинського району на робочому столі під службовим планшетом було виявлено та вилучено дві грошову купюру номіналом 200 гривень з серійними номерами УА 5208295 та СН 7432712, які ОСОБА_4 передав працівникові патрульної поліції в якості неправомірної вигоди.
У судове засідання слідча не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просить клопотання задовольнити.
ОСОБА_4 та поліцейський батальйону УПП у Вінницій області ОСОБА_7 які про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлялися в порядку ст.135 КПК України засобами мобільного зв`язку, в судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили.
За правилами ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб не є перешкодою для розгляду клопотання.
Враховуючи ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2020 о 13:25 год. надійшло повідомлення від працівників БУПП м. Вінниця екіпажу «Юнкер 1002», дислокація СП Махнівка, сержанта поліції ОСОБА_5 про те, що водій автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , 1978 року народження, житель м. Бердичів, Житомирської області, запропонував неправомірну вигоду поліцейському батальйону УПП у Вінницькій області рядовому поліції ОСОБА_6 у вигляді 400 гривень за не притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.
Протоколом огляду місця події від 13.11.2020 зафіксовано вилучення двох грошових купюр номіналом 200 гривень з серійними номерами УА 5208295 та СН 7432712.
Постановою слідчого від 13.11.2020 виявлені та вилучені дві грошові купюри номіналом 200 гривень з серійними номерами УА 5208295 та СН 7432712, в ході проведення огляду місця події визнано речовими доказами.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Абзацом 2 ч. 1 ст.170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною третьою вказаної статті КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
У даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що повернення вилученого без накладення арешту може призвести до втрати речового доказу шляхом його знищення, приховування або псування до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речового доказу, що зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування вказаного кримінального провадження, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 174 КПК України, суд
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: дві грошові купюри номіналом 200 гривень з серійними номерами УА 5208295 та СН 7432712, які ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , передав працівникові патрульної поліції в якості неправомірної вигоди.
Виконання ухвали доручити слідчому СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1