ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1555/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : домашній арешт
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
законного представника
підозрюваного - ОСОБА_8
захисника - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 002519 від 25.07.2020 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
25.07.2020 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування стосовно неповнолітнього ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри неповнолітнього ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, яку підтверджував наданими до клопотання доказами і наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи особу підозрюваного, а також передбачене за інкримінований йому злочин покарання, яке само по собі є ризиком, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного у майбутньому та у зв`язку з чим він може переховуватись від слідства, впливати на свідків і учасників процесу у даному кримінальному провадженні та вчинити інший злочин, просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року відмовлено взадоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно неповнолітнього ОСОБА_7 .

Застосовано до неповнолітнього ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонено підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, з 23-00 год. до 07-00 год. наступного дня, строком на 2 місяці, тобто до 25.09.2020 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покладено на підозрюваного наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; 4) не залишати місце проживання з 23-00 год. до 07-00 год. наступного дня; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погодившись із вказаним рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування стосовно неповнолітнього ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчим суддею при винесенні ухвали неповно та поверхово проведено розгляд клопотання слідчого, без всебічної оцінки обставин в їх сукупності, без наведення достатніх доводів про відсутність у провадженні підстав для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилається на те, що обґрунтованість наявності ризиків підтверджується тим, що підозрюваний скоїв умисне тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, ОСОБА_7 не має джерел прибутку та рівень доходу в його родині дуже низький, що може спонукати до вчинення нових умисних корисливих злочинів, а також він не має міцних соціальних зв`язків, як наслідок може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, а також пояснення підозрюваного, законного представника підозрюваного та захисника ОСОБА_9 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені клопотання слідчого та застосовуючи до неповнолітнього ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення не доведено виправданості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і не доведено, що менш суворі запобіжні заходи не можуть запобігти заявленим ризикам.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на нормах чинного законодавства.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні СВ Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №002519 від 25 липня 2020 року, розпочате за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

25.07.2020 неповнолітнього ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25 липня 2020 року неповнолітньому ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Сама по собі наявність ризиків та обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення не свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування інших запобіжних заходів.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Як вбачається з матеріалів провадження неповнолітній ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку.

Обґрунтованість підозри підтверджується рапортом від 24.07.2020; заявою від 25.07.2020; протоколами огляду місця події від 25.07.2020; протоколом допиту свідка; постановою про призначення судово-медичної експертизи від 25.07.2020; постановою про призначення судово-товарознавчої експертизи від 25.07.2020; протоколом допиту потерпілого від 25.07.2020; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 25.07.2020; протоколами затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину від 25.07.2020; протоколами допиту підозрюваних від 25.07.2020.

Разом з цим, у відповідності до вищенаведених норм закону, ті обставини, що ОСОБА_7 є неповнолітнім, має постійне місце мешкання, є студентом ПТУ №32, є дитиною з багатодітної родини (7 дітей), раніше не судимий, його мати є інвалідом 3 групи (інвалідність по зору), яка потребує сторонньої допомоги, фактів ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування не встановлено, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді щодо відсутності підстав для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обираючи неповнолітньому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував всі характеризуючі відомості про особу підозрюваного, у тому числі і тяжкість злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_7 та який відноситься до категорії тяжких злочинів.

За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, з покладенням на підозрюваного певних обов`язків в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу і неврахування тяжкості скоєного підозрюваним злочину не свідчить про необґрунтованість судового рішення. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України. Крім того, суддею врахована практика ЄСПЛ, конкретні обставини справи.
Колегія суддів зазначає, що сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилався прокурор в апеляційній скарзі, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтвердив, що з часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_11 жодного разу не порушував покладені на нього обов`язки. Будь-яких інших негативних відомостей стосовно особи підозрюваного ОСОБА_11 прокурором не зазначено.

За таких обставин, обрання судом такого запобіжного заходу дійсно є ефективним і обрання більш суворого запобіжного заходу не викликає необхідності.

Апелянтом не надано відомостей, які б спростовували висновки слідчого судді стосовно ефективності домашнього арешту у нічний час, як запобіжного заходу стосовно підозрюваного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності і має певне коло соціальних зв`язків, що у сукупності дає можливість обрання запобіжного заходу, який обрано слідчим суддею.

За таких обставин колегія суддів не вбачає процесуальних та фактичних підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту у нічний час, прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжке.

За таких обставин, апеляційний суд дійшла висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 179, 376, 404, 407 ч.3 п.1, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді