Справа № 489/2309/20
Номер провадження 1-кп/489/707/20
ВИРОК
Іменем України

29 жовтня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Асіно, Томської області, Російської Федерації, громадянка України, не судима, не працює, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в с. Ковалівка Миколаївської області, громадянка України, не працює, не судима, заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

встановив
01.05.2020, близько 17:00 год. ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , розпивали алкогольні напої. Того ж дня, близько 22:00 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , після того як провели ОСОБА_10 додому, помітили на своєму дивані розірваний золотий ланцюжок, що належить ОСОБА_10 . Після цього діючи за попередньою змовою, таємно від потерпілої ОСОБА_10 , забрали золотий ланцюжок, переклали в інше місце та 02.05.2020, в першій половині дня, за домовленістю між собою, здали вказаний золотий ланцюжок 585 проби, вагою 3,847 г до ломбарду, вирученими коштами розпорядилися на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 статті 185 КК України кримінальним правопорушенням є крадіжка (таємне викрадення чужого майна), вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Таємне викрадення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 золотого ланцюжка, а також час та місце його вчинення підтверджується сукупністю, досліджених в судовому засіданні, доказів:

- протоколом прийняття заяви від 02.05.2020 на підставі якого встановлено, що 01.05.2020 о 22:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 невстановлена особа викрала у ОСОБА_10 золотий ланцюжок з хрестиком;

- заявою ОСОБА_8 від 04.05.2020 на підставі якої встановлено, що ОСОБА_8 добровільно видала працівникам поліції золотий ланцюжок;

- протоколом огляду предмету від 04.05.2020 з фототаблицями, протоколом пред`явлення речей для впізнання від 05.05.2020 на підставі яких встановлено. що виданий золотий ланцюжок є тією річчю, яку було викрадено у ОСОБА_10 ;

- показами ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні визнала себе винною та пояснила, що 01.05.2020 вона разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за місцем її мешкання, а саме у кв. АДРЕСА_4 , з 17 год. відпочивали, розпивали спиртні напої. Близько 22 год. вечора вони вже були у сп`янілому стані, ОСОБА_10 також. ОСОБА_10 прилягла і з неї злетів ланцюжок. Після цього, прийшла донька ОСОБА_10 і вони разом відвели її додому, до сусідньої квартири. Після повернення вони з ОСОБА_11 побачили золотий ланцюжок, який був розірваний, залишили його собі через скрутне становище, далі здали його валютнику за 2600 грн., а грошима оплатили квартиру, яку винаймають;

- показами ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні визнала себе винною та пояснила, що 01.05.2020 їх сусідка ОСОБА_10 прийшла до них в гості та принесла алкогольний напій, щоб святкувати. Після того як відвели ОСОБА_10 помітили золотий ланцюжок, який лежав на дивані, вони з ОСОБА_9 хотіли віднести ланцюжок ОСОБА_10 , однак передумали і поклали золотий ланцюжок на шафу. Зранку ОСОБА_10 прийшла і запитала про ланцюжок, на що вони разом відповіли, що не бачили його. Після цього, вирішили здати його, оскільки був борг за квартиру. Здавали разом з ОСОБА_9 .

Наслідки у вигляді заподіяної ОСОБА_10 шкоди та її розмір доведено сукупністю таких доказів:

- протоколом огляду предмету від 04.05.2020, протоколом додаткового огляду предмета від 08.05.2020, довідкою Національного банку України від 18.05.2020 на підставі яких встановлено, що викрадена річ є золотим ланцюжком 585 проби розміром 60 см, який складається з двох відрізків 7,5 та 52 см, загальною вагою 3,84 г, при вартості одного граму 849,62 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заволодіння ОСОБА_8 та ОСОБА_7 золотим ланцюжком, достеменно знаючи, що він належить ОСОБА_10 та вказуючи їй, що вони не знаходили його, натомість розпорядились ним є крадіжкою, тобто таємним викраденням чужого майна.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 128/984/17.

Також суд вважає доведеним, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 скоїли крадіжку за попередньою змовою групою осіб з прямим умислом на заволодіння чужим майном, оскільки побачивши золотий ланцюжок на дивані, достеменно знаючи, що він належить ОСОБА_10 , вони домовилися не повертати його, а продовжуючи свій умисел вказали потерпілій про те, що не знаходили ланцюжок, натомість здали його в обмін на гроші.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття обвинуваченої, яке виражається у визнанні винуватості, осуду своїх дій, обіцянки більше не вчиняти подібного.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 не встановлено.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття обвинуваченої, яке виражається у визнанні винуватості, осуду своїх дій, обіцянки більше не вчиняти подібного.
Обставин, обтяжують покарання ОСОБА_8 не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є не тяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона не працює, не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а тому суд прийшов до висновку про доцільність призначення їй покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченої, у виді позбавлення волі.
Крім цього, суд, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо, щиро покаялася у вчиненому та активно сприяла розкриттю злочину, шкода відшкодована шляхом повернення викраденого, приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання, і що обвинувачену слід звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, встановивши їй відповідний іспитовий термін та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, так як таке покарання є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є не тяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона не працює, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а тому суд прийшов до висновку про доцільність призначення їй покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченої, у виді позбавлення волі.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується посередньо, щиро покаялася у вчиненому та активно сприяла розкриттю злочину, шкода відшкодована шляхом повернення викраденого, приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання, і що обвинувачену слід звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, встановивши їй відповідний іспитовий термін та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, так як таке покарання є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Речовий доказ - золотий ланцюг 585 проби, вагою 3,84 г повернути власнику - ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1